WELCOME TO SAMDAL-RI
Mi-ja…
Det var en tid da vi ble fortært av tristhet
Kjære. Hvor skal du?
Kjære, ikke nå…
Mamma.
Vær så snill, ikke…
La meg gå.
Sang-tae…
Sang-tae.
La meg få komme inn.
Vær så snill, la meg få ta et siste farvel med henne.
Sang-tae…
Sang-tae.
Bare denne gangen.
La meg få ta farvel denne ene gangen.
Jeg vil treffe henne en siste gang.
Vær så snill og la meg si farvel.
Du skulle dødd alene!
Hvorfor drepte du datteren min? Du skulle dødd!
Hvorfor drepte du datteren min?
Gå! Gå, sa jeg!
-Yang. -Hvorfor?
-Gå! -Yang.
-Jeg er så lei meg. -Gå!
-Yang. -Å, Gud!
Jeg vil ikke se deg! Gå!
BEGRAVELSE
Jeg kan ikke leve uten deg!
Jeg kan ikke leve, Mi-ja!
Vi klarte nesten ikke å holde ut denne tristheten,
heller ikke å omfavne hverandres smerte.
BU MI-JA, KO MI-JA
BU MI-JA
Tristheten etterlot for mye smerte.
EPISODE 14 NÅR TÅRENE ER BORTE
Utrolig.
Er han fortsatt slik?
Selv da tok han sinnet ut på mamma.
Hun ba på sine knær om tilgivelse i årevis.
Hun har rett.
Jeg var liten da, men jeg husker det ennå.
Hun forlot ikke huset på flere år.
Og han har vært slik siden da.
Det stemmer ikke.
Han var slik for åtte år siden, for at Yong-pil og Sam-dal skulle slå opp.
Så var han stille en stund,
men nå har han begynt igjen.
Pappa, hva sa du? Gjorde han dette for åtte år siden?
Betyr det at de ble tvunget til å slå opp?
På grunn av Cho?
Seriøst? Ikke tale om.
Så han er sint igjen nå på grunn av de to?
Fordi de fortsatt liker hverandre?
Ser dere også at de liker hverandre igjen?
Det er ikke "igjen".
De har aldri sluttet å være glad i hverandre.
Jeg syntes det var rart at Sam-dal aldri fant en skikkelig fyr
etter at det ble slutt med dem.
Yong-pil har vært singel hele tiden.
Er det ikke opplagt?
De var ikke som andre par. De har vært sammen siden fødselen.
Det må ha vært vondt å gå videre.
Jeg synes synd på mamma.
Det er ikke bra…
-Vent. -Hvor skal du?
Jeg skal få en slutt på dette.
Pappa, bare vent litt.
Mamma har allerede prøvd.
Så du henne ikke?
Det stemmer.
Første gang hun har snakket slik til ham.
Hun har ikke våget det før.
Cho virket ganske overrasket.
Selvfølgelig.
Første gang på tjue år at hun har nevnt Bu.
Ikke at hun valgte det selv.
Hun kunne ikke.
Hun våget ikke.
KONG CHO YONG-PIL GJØR SIN FØRSTE KONSERT
Er du den eneste som lider
og den eneste som sørger?
Jeg har det like vondt som deg.
Jeg savner henne like mye som deg.
Jeg gjør også det!
Jeg savner også Mi-ja!
VARM
Det kunne vært farlig hvis tidevannet var høyere.
Hvorfor gikk du da det var flo?
Så du ikke fareskiltene?
Vi må snakke.
Yong-pil.
Ja?
Da vi var små,
husker du at jeg alltid fikk kutt i tunga fordi jeg ikke visste når jeg skulle bite?
Selvfølgelig.
Så jeg sa alltid når du kunne bite.
Stemmer.
Vi var alltid slik.
Og jeg innså etter at vi slo opp,
at jeg fortsatt ikke kunne det.
Tenkte du alltid ville være nær.
Kuttet du deg alltid i tunga?
Nei.
Jeg sluttet å spise godteri.
Fordi hver gang jeg skar meg…
…tenkte jeg på deg.
Og det gjorde vondt.
Så jeg sluttet med snop.
Jeg jobbet som en helt
og unngikk alt som minte om deg.
Det fungerte ikke så bra.
Men du var annerledes.
Hva mener du?
Du prøvde verken å unngå…
…eller glemmer meg.
Dette årets sommerkonsept for Magazine X
bruker speil.
FOTO ALPHA
Det føles som om det aldri var et øyeblikk…
CHO YONG-PIL
…at du aldri var en del av mitt liv.
ÅRETS FOTOGRAF 2023, CHO EUN-HYE
Var du ikke såret?
Det var jeg.
Det gjorde vondt.
Men…
Hva om jeg faktisk glemte deg…
…hvis jeg prøvde?
Hva om jeg prøvde
å huske ansiktet ditt
fordi jeg savnet deg,
men ikke klarte å huske det?
Du betyr så mye for meg.
Du skjønner,
jeg ville ikke være uten et eneste sekund.
Ja, det er derfor…
…jeg ikke glemte deg.
Yong-pil…
…jeg vil ikke ha ensidig kjærlighet.
Jeg vil ikke det.
I åtte år prøvde vi å gå videre, men det gikk ikke. Så hva gjør vi?
Er det ikke feil med ensidig kjærlighet?
Så la oss bare…
La oss gjøre det.
La oss bli sammen.
La oss bare elske hverandre.
Ok.
La oss gjøre det.
Elske.
La oss elske hverandre.
-Sam-dal. -Ja?
Selv om faren min motarbeider oss,
kan du ikke gi slipp nå.
Jeg skal ikke det.
Jeg gir ikke slipp.
Jeg slipper deg aldri igjen.
Så…
Selv om faren din aldri gir oss sin velsignelse,
må vi holde sammen selv om det er vondt.
-Ok? -Ok.
Greit.
Jeg går nå. Ha det!
Hva er dette for slags sutre-greie?
Få en drink.
Sang-do.
Kan du ikke bare innrømme følelsene dine for Sam-dal?
Jeg vet alt. Jeg har alltid visst det.
Du er så utholdende. Det har gått årevis.
Herregud.
Gyeong-tae tror
at Yong-pil og Sam-dal blir sammen igjen.
Si det til henne.
Si det til henne?
-Hva skjer da? -Det er opp til henne.
Da får du fred og slipper å skjule følelsene dine.
Jeg får det bedre, men det blir verre for Sam-dal.
Det er…
Det er noe hun må takle.
Vet du hva?
Jeg sa til henne at jeg likte noen, og hun ville hjelpe meg.
Hun har aldri hatt følelser for meg.
Så hun kommer til å føle seg fæl
og ukomfortabel,
hvis jeg sier jeg har følelser for henne.
Det er egoistisk av meg.
Kom igjen.
Jeg har ingen sjanse.
Selv de mest solide bygningene kan få sprekker
etter noen tiår.
Hvordan er det mulig…
…at…
…jeg fortsatt ikke…
…ser noe håp?
SHWORLD HOTELL & RESORT
Det er jeg som ikke vil ha noe med AS å gjøre.
Bare tanken på dem gir meg frysninger!
Vel…
Ok, jeg forstår.
Hva er det?
Er det ikke en systemfeil?
Kredittkortene mine fungerte fint helt til i dag.
Unnskyld…
Bomben har endelig gått av.
Hva?
Hva mener du? Du gjør meg nervøs.
Hva er galt, sekretær Ko?
Hva? Snakker du om mamma?
Ja.
Vi ble så sjokkert. Jeg har aldri sett henne slik mot ham.
Hvor er mamma? Ute?
Og hva har du tenkt å gjøre?
Konfrontere henne?
Bare spill dum.
Ikke vær latterlig.
Kom igjen.
Og så? Skal du slå opp med Yong-pil igjen?
-Hva? -Bare spill dum
og vær i et forhold med ham.
Jeg skjønner.
Tenk på det.
Hun sa endelig meningen sin til Cho, etter tjue år.
Hun øste ut av seg.
Vet du hvorfor?
For det vet jeg.
Hvis dere gjør det slutt igjen,
kommer mamma til å føle seg skyldig.
Forstår du?
Ja.
Jeg vet det plager deg,
men la de voksne ta seg av dette.
Ikke skyld på dem senere.
Du oppfører deg som en storesøster.
Jeg har alltid vært storesøsteren.
Hvis du forstod meg, si til Yong-pil at du vil dere skal være sammen.
Hva snakker du om?
Du må være i et forhold først, hvis du vil overbevise Cho.
Vil du vente på at han skal godkjenne det, før dere blir sammen igjen?
Så skynd deg dit og be ham ut.
-Ellers gjør jeg det. -Er du gal? Hvorfor?
-Yong-pil! -Vi er allerede sammen igjen!
Hva sa du?
Vi er sammen igjen.
Er dere sammen igjen? Hvorfor?
Jeg mener, siden når?
-I går. -I går?
Gud, jeg føler meg bedratt.
Så dere koste dere i går mens vi hadde et totalt kaos?
Se på henne som smiler.
Fortell.
Utrolig.
Kom igjen!
Fortell hva?
Er du lykkelig?
Ja.
CHO YONG-PIL SJETTE ALBUM NÅR TÅRENE TØRKER
Hva er det?
Yong-pil og jeg er sammen igjen.
Jeg vil ikke holde meg borte lenger.
Vi slår ikke opp igjen.
Så, mamma,
ikke føl deg skyldig.
Ikke vær lei deg.
Så flott.
Du gjorde det rette.
-Fort. -Sover du ute?
Hva?
Du sa disse var udugelige og tunge.
Når sa du det? Jeg liker ting som skape hygge.
Du skal gå med Sam-dal, hva?
Hvor mange krager har du? Se på denne tosken?
To.
Vi ses.
Se hvordan han løper av gårde.
Jeg er så sjalu.
Så sjalu!
Forresten, hvorfor dro du til Sagyemul?
Er det fordi det er best Tyndall-effekt der?
Ja.
Hvordan visste du det?
Jeg vet alt.
Men Tyndall-effekten viser best ved soloppgang over vulkankratere.
Virkelig?
Skal vi dra til et i overimorgen?
Skyene er lave, da er det best.
Vi må dra tidlig om morgenen for å få med soloppgangen.
Stemmer, vi må rekke soloppgangen.
Hva med dette?
Skal vi dra på camping i morgen?
-Camping? -Ja.
Så…
Vil du overnatte der?
Ja.
Bare oss to?
Skal vi invitere Gyeong-tae?
Hvorfor vil du ha med ham når det bare er oss to?
Kom igjen.
Hva mer trenger jeg?
Det blir kaldt, så jeg må ta med håndvarmere.
La meg se…
Jeg tror de var her. Hvor er de?
Her er de.
Hvorfor trenger jeg egentlig dem?
Det er ennå varmt.
Og de er tunge.
Hva gjør du?
Hva gjør du i huset mitt?
Hva? Mamma?
Sett deg og spis.
-Det er kråkebolle- og sjøgressuppe. -Hva?
Hvorfor står du bare der? Skal du ikke spise?
Er du blitt gal?
Hvorfor skal jeg spise dette? Gå mens jeg ber pent.
Gå på rommet ditt, da.
Jeg er her med mat til Yong-pil.
Sett deg.
Hva?
Ok.
Din lille…
Hvorfor gir du mat til sønnen min?
Sang-tae,
han er min sønn også.
Husker du ikke?
Akkurat som mine tre døtre er barna til Bu Mi-ja,
er han sønnen min.
Vi ga hverandre et løfte.
Kan ikke en mor gi mat til sin sønn?
Er du moren hans?
Du drepte moren hans.
Jeg drepte henne ikke!
Hvis det stemmer, hvorfor er jeg fortsatt her?
Da skulle jeg vært i fengsel.
Er du gal?
Har du bestemt deg for å glemme alt og være slem?
Jeg har tryglet deg om tilgivelse i tjue år.
Hvordan kan jeg beholde forstanden?
Jeg har levd som en synder,
og barna våre ble også syndere.
Nå er det slutt på det.
For Mi-jas skyld.
For barna våres skyld!
Jeg vil ikke være slik.
Jøss, du har virkelig blitt gal.
Jøss.
Det er suppe i kjøleskapet. Varm den til middag.
Jeg har stengt inne følelsene i tjue år.
Yong-pil,
ikke forakt faren din, uansett hva han gjør.
Jeg kan ikke møte moren din hvis du gjør det. Forstår du?
Eplet faller ikke langt fra stammen.
Sam-dal sa det samme.
Greit, jeg forstår. Slapp av.
Spis nå.
-Sett resten i kjøleskapet. -Ok.
-Jeg går nå. -Ok.
Takk for maten.
Pappa.
Hva er det? Er du glad for at hun lagde mat til deg?
Ja, det er jeg.
Du må komme og se, se hvem hun lagde mat til.
Hvem liker krydrede skjell uten agurk, kråkebolle og sjøgressuppe?
Det er favoritten din, ikke min.
Det er tydelig at hun lagde det til deg.
Pappa, ikke kast det.
Ok?
Sam-dal!
-Sam-dal! -Kommer!
-Cho! -Cho!
Hva i all verden?
-Du store! -Cho!
Er du her?
Hva gjør du her?
Hva skjedde?
Vi sa vi kom etter å ha hjulpet deg.
Du må ha assistenter, selv med en liten utstilling.
Det stemmer.
Men det er lite å gjøre akkurat nå. Jeg har bare tatt bilder.
Jeg er glad vi er her. Jeg forventet dette.
Du tar bildene selv, uten hjelp.
Hun har rett.
Jeg er ikke helt alene.
De ga meg en hjelper.
Det hadde vært bedre hvis jeg visste dere kom i dag.
Så dette er huset ditt.
Jeg har aldri sett deg slik før.
Du var så sofistikert og kul i Seoul…
Ser jeg ikke kul ut nå?
Nei, du ser mer ut som en venn fra nabolaget.
Så vær slik mot meg.
-Det kan jeg ikke. -Greit.
Å, greit!
For sikkerhets skyld,
jeg kjøpte filmutstyr og rekvisita i tilfelle du trengte det.
Hva gjør vi først?
Dere trenger ikke begynne å jobbe med en gang.
Ikke noe jobb i dag. Hvil dere heller.
Sam-dal, vi må jobbe!
Han sa: "Vi må jobbe."
Vel…
Gi meg et øyeblikk.
-Bare hvil. Spis dette. -Ok.
Jeg kommer snart.
Tar ikke lang tid.
La oss gå og jobbe.
Du må ikke si det. De er her for å jobbe med meg.
Men vi avtalte jo…
Skal prøve å komme meg ut når jeg har bedt dem om å hvile.
-Bare vent litt. -Men…
-Timingen er… -Cho, vi er klare for jobb.
Dere kan ikke dra på camping første dagen. Det blir for slitsomt.
Hun har rett. Dere får ikke sove.
Heller ingen steder å få stelt seg. Litt ukomfortabelt.
Nettopp.
Det blir bare oss to i dag.
Det er mange fine kafeer langs stranda.
-Dra dit og… -Cho, det holder.
Vi kom her for å jobbe, ikke for å leke turister.
Det var du som ba meg komme hit og jobbe.
Stemmer.
Hvorfor gjorde jeg det?
Det er vanlig å ikke dusje eller sove på fotoshoot.
Utstillingen til KMA er fantastisk.
De har til og med gitt deg en hjelper.
Været er så nydelig.
Hun oppfører seg igjen.
Er det den samme Yang som fikk et utbrudd i går?
Hun roer seg fort etter et utbrudd.
Stemmer.
Herlighet.
Jeg vet ikke om hun er dement,
eller om hun bare savner datteren sin.
-Herlighet. -Sikkert begge deler.
Forresten, lurer på hvordan det går med Ko.
Yang dro av henne halve håret i går.
Heldigvis har hun mye hår.
Himmel og hav.
Heldigvis har hun ennå hår igjen.
Går det bra med henne?
Var hun stresset i igår?
Ikke hun, men jeg.
Tar hun medisinene sine?
Kanskje jeg også er dement?
Jeg glemmer å gi dem til henne.
Mamma, ta medisinene dine.
-Jeg går på jobb. -Greit.
Sang-tae.
Mi-ja…
Ikke forakt henne.
Hvorfor skulle jeg forakte kona mi?
Slapp av.
Ja, jeg sendte det med ekspress.
Sikker på det er ledig?
Ja, de ansetter kun de med erfaring.
Du har en sjanse så lenge AS ikke stopper deg.
Du hadde en høy ytelsesrate.
Selvfølgelig. Jeg var god.
Men jeg er ikke sikker.
Jeg vet du vil jobbe igjen.
Ja, det vil jeg.
Takk, uansett. Jeg spanderer middag senere.
SAMSONGJANG MOTELL
Hvorfor kommer han ut derfra?
Sekretær Ko.
Ja?
Jeg betaler deg tre ganger mer enn hva broren min betalte deg.
Det stemmer.
Så hvorfor lar du meg tilbringe natten der?
Jeg har vondt i ryggen.
Jeg betaler deg i Seoul.
Jeg er likevel ikke så rik at jeg kan bruke 500 000 won på et hotellrom.
Det beste jeg klarte.
Du har kredittkort.
Kona mi dreper meg hvis hun ser "hotell" eller "motell"
på kredittkortregningen.
Men hvis du sier sannheten…
Hvis jeg fortalte henne at sjefen min ble sviktet av direktøren
etter han prøvde å flytte temaparken
fra Namdal-ri til Samdal-ri,
får jeg sannsynligvis sparken.
Direktøren har ikke sviktet meg.
Hvordan fant hun det ut så fort?
Hei, så godt du er her.
-Hallo. -Alle dro i morges.
Hvor da?
-Tilbake til Namdal-ri. -Hva?
Innbyggerne er opprørte.
De føler seg lurt.
Hvorfor drar han etter at han har bedt folk
ta seg tid til å komme hit?
Jeg skal sjekke.
Jøss.
Herregud.
Der er han.
Sekretær Ko.
Fortsett å kjøre. Ikke stopp.
Hva?
Hei, hva i all verden?
-Jeon Dae-yeong! -Ok.
Du kan ikke fortsette å rømme for alltid.
Cho fortjener en forklaring.
Hvordan kan jeg forklare noe når jeg sa at hun kunne stole på meg?
Å dra tilbake til Seoul og overtale direktøren…
Han sperret firmakortet. Vet du ikke hva det betyr?
Han vil ha meg av dette prosjektet.
Hva er planen da?
Hva mener du?
Jeg må få prosjektet tilbake til Samdal-ri, uansett pris.
-Elsker dette! -Ja!
-Dette er så fint! -Så nydelig!
Tja…
Vennene dine fra fastlandet…
…er så uskyldige.
-Så pen! -Bra?
Jeg vil òg ta et.
Jeg tror ikke at de er typen til å tenke på andre.
Ja…
Forresten, hvor mange telt har du med?
Jeg har med to.
Men vi må dele oss i par.
Det er ikke plass til tre i ett.
-Cho, kom hit, fort! -Ok.
Skynd deg!
La oss gjøre det.
-Skål! -Skål!
Det er første gang jeg drikker vin ute.
Ikke sant.
Tenk at du tok med vin.
Tanken var
å ha en koselig…
Det er koselig og fantastisk.
Det må ha vært tungt å bære.
Ja, det var skikkelig tungt.
Jeg bar også teltene, så skuldrene mine er…
-Virkelig? -Ja, her.
Skal jeg massere deg?
-Ja, rett der. -Her?
Her.
Her?
Cho, du har forandret mye etter at du flyttet hit.
Jeg?
Hun har rett. Du er forandret.
Du snakker til og med annerledes.
Ikke tull. Jeg er den samme.
Nei. I Seoul
var du alltid stresset og fokusert, redd for å gjøre feil.
Men her virker du så avslappet.
Vi drikker, og du filmer ikke.
Du filmet deg selv av forsiktighet når du drakk alene.
Når jeg tenker på det, jeg har ikke filmet meg selv i Jeju.
Kanskje fordi du er med noen som gir deg ro.
Jeg hadde roen med dere også.
-Sikker? -Selvfølgelig.
-Virkelig? -Skål for det.
Det er kaldt.
-Jeg synes det. -Er du kald? Vent litt.
Bruk dette.
-Takk. -Takk.
Takk.
Her er teppet ditt.
Hva er det?
Hva?
Ingenting.
Forresten,
jeg tipper dere to ikke fant andre jobber.
Vi fikk mange tilbud.
Vi opparbeidet oss respekt etter å ha jobbet under Cho.
Skjønner.
Hvorfor venter dere på meg? Hvem vet når jeg kommer tilbake.
Finn dere en annen jobb.
Vi vil ikke det.
Vi vil bare jobbe for deg.
Huset ditt så romslig ut.
Vi kan vaske det
-Ja. -Er dere galne?
Hvorfor gi opp karrieren? Ikke gjør det!
Derfor skal vi stå ved din side.
Jeg også.
Jøss.
Hvem lærte deg å si slike følelsesladde ting?
Skål.
LUCKY DAGLIGVARER
Hei, Sang-tae.
Dae-seong, hvor skal du?
Til restauranten.
-Gi dem vekslepenger. -Skjønner.
Drikker du alene igjen?
La oss drikke sammen. Jeg må bare levere vekslepengene.
Drikk her, ok?
-Greit. -Ok.
Greit.
Gå nå, før jeg banker deg opp.
Yong-pil og Sam-dal
traff ikke hverandre på åtte år.
Ikke provoser meg.
Men de sluttet aldri å like hverandre.
Som far, så sønn.
Hva sier du?
Har du et dødsønske?
Ja!
Du bryr deg bare om din avdøde kone,
og du har ignorert din sønns smerte i åtte år.
Hva?
Hvordan våger du!
Hva mer vil du ha?
Kona mi har grått under dyna hver natt de siste ti årene,
etter at kona di døde.
-Ok? -Din lille…
Hun klarte ikke dele smerten på grunn av skyldfølelsen.
Hun gråt under et teppe.
Hvordan våger du?
Vil du virkelig dø?
-Pokker heller. -Din jævel.
Pan-sik, din lille…
Hva vet du?
Og du?
Hva med deg? Hva vet du?
Pan-sik, din lille…
Hvordan våger du?
Hvorfor slåss dere?
Du…
Du vet ingenting.
Synet mitt blir svakere,
og minnet blekner.
Noen dager
stirrer jeg på bildet av henne hele dagen,
fordi jeg har glemt hvordan hun så ut.
Så hva vet vel du?
Du vet ingenting!
Ferdig.
Mandarinene er nydelige.
Alt er klart. Si god natt til gjestene.
Er det han?
Cho Yong-pil, gjesten hos Paris Magazine.
Barndomsvenner og med utstilling sammen.
Er dere kjærester?
Hei!
Hun dro hit etter det Cheon Chung-gi gjorde.
Tror du hun vil date nå?
-Riktig. -Ja?
Beklager.
Skal vi ta kveld?
Det er sent. La det ligge og gå inn.
-Er det greit? -Ja.
Ok.
Pakk soveposene godt rundt dere. Det er kaldt i natt.
God natt.
Cho, vent.
-Hva? -Er ikke meteorolog Cho der inne?
Ja, men det er et tomannstelt. Jeg kan sove der.
Hva?
Vi har kjent hverandre i 38 år.
Gå og legg dere nå.
Kom igjen. Det er ikke rett.
Vi er slanke, vi kan dele teltet.
Jeg sover på siden.
Ikke tull. Slapp av og sov. Det går fint.
Ikke gjør det ukomfortabelt.
-Vi kan sove sammen. -Dere.
Det går fint.
-Det går fint for oss også. -Men…
-Nei. -Jeg sa det går fint.
Helt ærlig.
-Det går fint. -Dere!
Vi er sammen.
Så det går fint.
Jøss.
Unnskyld.
Jeg ante ikke at de skulle komme.
Jeg er så lei meg.
Hva er problemet deres?
Hvorfor skal de blande seg når vi dater?
Hvorfor?
Jeg sa vi bare hadde vært sammen i to dager, så de…
Så hva om det bare er to dager.
Jeg tok med vin og hengte opp lys, helt ulikt meg.
Jeg gjorde så mye.
Jeg sa jeg var lei meg.
Jeg gledet meg sånn. Tok ikke engang med håndvarmere.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg trodde du skulle holde meg varm.
Vi drar en annen dag, ok?
Greit.
Henger de seg med da også?
Nei, de får ikke være med uansett.
Virkelig?
Ja, vi drar fra dem.
La oss bli kvitt dem.
Jeg vet de er litt trege,
men de er verdifulle for meg.
Det så jeg.
De liker deg godt.
Det gjør de.
De er flotte,
allikevel dro jeg fra dem.
Gå på buss 7780 mot Bongsan, og gå av i Samdal-ri.
Hallo, Cho.
Må du
fortsette å treffe henne,
selv om jeg er imot det?
Ja.
Hvorfor?
Fordi…
…Sam-dal er den eneste for meg.
Akkurat som mor var den eneste for deg.
Jeg…
…kan ikke leve uten henne.
Bu Mi-ja er kvinnen du alltid vil elske og huske.
Og for meg er det Sam-dal.
Så,
jeg er ikke mor…
…men bry deg om meg også.
Hva…
Hva er det med hodet ditt?
Cho Yong-pils hår.
Er det ikke likt hans hår?
Min kjære venn…
Jeg får lyst til å knuse hodet ditt. Er du gal?
Ligner ikke ham overhodet.
Er det sant?
Synd, jeg brukte mye penger så du skulle like det.
Du, Cho Sang-tae.
Hvorfor liker du meg slik?
Jeg vet ikke. Jeg elsker bare alt ved deg.
Jeg liker deg fra topp til tå. Alt.
Det er ikke en grunn til å like noen.
Hjertet mitt tilhører Cho Yong-pil.
Det er ikke rom for deg i mitt hjerte.
Det er greit for meg,
for du er i mitt hjerte.
Selv om hjertet ditt er fullt av Cho Yong-pil nå,
kan jeg omsider få en mulighet
til å komme inn i hjertet ditt.
Hva om du aldri får mulighet?
Tja…
Jeg kan ikke la være.
Kom igjen, Ha-yul…
Hva?
Hvor ble hun av?
Cha Ha-yul!
Hvorfor kommer du derfra?
Ta på deg dette.
Dette er tante Jin-dals.
Hvorfor skal jeg gå med det?
Du trenger et halskjede i halsen.
Sier du det?
Da tar jeg mitt. Jeg har også et.
Bare gå med det.
Det er pent.
JEJU DELFINSENTER
Hva er det hun tegner?
DRØMMEN TIL HA-YUL ER…
Jeg sa hun ville få det gøy.
Takk.
Det var et fint smykke.
Dette?
Det er…
Takk.
Hva er det?
Dette?
En gave til Ha-yul.
Plakatene Ha-yul lagde sist ble populære.
Alle ville holde dem.
Hun har talent for kunst.
Virkelig?
Hun donerte talentet til en god sak.
-Er dette til henne? -Ja.
Jeg ville lage plakater med motstand mot temaparken.
Har de flyttet den til Namdal-ri?
Ja.
Hvorfor sukker du? Er ikke det bra?
Haenyeosene stemte "nei".
Det å få temaparken her betyr at mamma ikke må dykke mer.
Vel…
Mamma bør ikke dukke på grunn av hjertet,
men hun vil likevel gjøre det.
Temaparken vil forby henne å dukke.
Jeg skjønner.
Jeg visste ikke at hun har hjerteproblemer.
Jo.
Hva med deg? Var du imot på grunn av delfinene?
Stemmer.
Høye lyder kan være farlig for dem.
Byggingen gir mye bråk.
Moren min er svært sta.
Det kan være farlig for henne å dykke.
Hun bryr seg ikke om døtrene bekymrer seg for henne.
Hvorfor blir dere ikke med?
Hva?
Du kan også dykke hvis du er bekymret.
Du var svømmer.
Ja, det stemmer.
Nei, det er dumt. Jeg er ingen haenyeo.
Så bli det. Hva stopper deg? Du er bekymret for henne.
Det er sant.
Mamma.
Hei, Ha-yul.
Kom og sitt her.
Greit.
Denne er til deg.
Det er fordi du lagde så fine plakater.
Skjønner. Tusen takk.
Du ville bli voksen fort, ikke sant?
Så ta den slik at du blir stor.
Ok.
Ha-yul, jeg vil at du skal fortsette å være liten.
Ikke bli voksen fort.
Mamma, det hadde vært fælt hvis jeg ikke ble større enn dette.
SØK PÅ VERDENS METEOROLOGISKE ORGANISASJON
Jøss. Du har kjempelyst til å dra, ikke sant?
Meld deg på med en gang.
Glem det. Jeg skal ikke dra.
Er det ikke dumt å kaste bort evnene dine her?
Snart er du for gammel til å dra.
Jeg sa glem det. Jeg skal ikke dra.
Hva har du å tape? Bare prøv.
Hallo?
Hallo. Står til?
Cho sendte oss en oppsigelse og kom ikke i dag.
Er det noe galt?
Hva? Faren min?
Pappa.
Hva?
Hva gjør du her?
Aner du hvor han kan være?
Yong-pil.
Jeg vet hvor han er.
Jeg tror han dro til mora mi.
Betyr det at
han er i tempelet?
Ja.
Jeg ringte dem tidligere.
De sa han var der.
Han pakket og dro i morges.
Vet du hva?
Jeg hadde begynt å håpe.
Jeg trodde han endelig brydde seg om følelsene mine.
Men jeg tok feil.
Kom. Vi drar og henter ham.
Hva skal jeg gjøre?
Han har bygget en mur rundt seg.
Den går ikke an å rive ned.
Altså,
jeg vet ikke hva jeg skal gjøre lenger.
Yong-pil.
Hva er det?
Kom du hit så jeg skulle bli sint på deg?
Du kan bli sint på meg hvis du vil.
Forakter du meg?
Er du redd meg?
Nei.
Jeg har aldri foraktet deg eller vært redd deg.
Hvorfor?
For jeg vet at du egentlig ikke hater meg.
Du bare…
…elsket kona di så veldig.
Jeg husker at du forgudet meg.
Da jeg var liten, sa du alltid: "Vær datteren min, Sam-dal."
Du pleide å si det.
Det som såret mest, var
at den samme mannen som forgudet meg…
…plutselig begynte å forakte meg.
Du forandret deg over natten.
Det knuste hjertet mitt.
Kom du ikke hit for å overtale meg?
Jeg ville lette hjertet.
Jeg har alltid ønsket å si dette.
Du kan forakte meg så mye du vil, men jeg kan ikke forakte deg.
Jeg vet hvorfor du behandler meg slik.
Så jeg skal vente.
Jeg skal ta hånden til Yong-pil, og vente.
Jeg skal vente på deg, Cho.
Sam-dal.
Ja?
Kan du virkelig ikke leve uten Yong-pil?
Du vet svaret.
Han er den eneste jeg har hatt følelser for.
Og jeg kommer nok til å elske ham
til den dagen jeg dør.
Ser du dette nesletreet?
Jeg er dette treet.
Hva mener du?
Ingen av innbyggerne bryr seg,
men det stopper likevel vinden og gir oss skygge.
Akkurat som nesletreet vil jeg alltid elske deg,
selv om du ikke elsker meg.
Mener du det?
Selvfølgelig.
Jeg vil elske deg for alltid, til dagen jeg dør.
Jeg vil bare bry meg om deg
og…
…bare elske deg.
Å, kjære.
Kjære vene.
Sam-dal.
Hva gjør du her?
Møtte du faren min?
Ja.
Sam-dal!
Cho.
Dere to
har min velsignelse.
Unnskyld?
Dere kan være sammen!
Kom igjen.
WELCOME TO SAMDAL-RI
EPILOG
Cho Sam-dal…
CHO SAM-DAL VALGT TIL JEJU OG VÆRUTSTILLINGEN
Hallo, er du reporteren?
Står til?
-Cho! -Cho!
Hva gjør vi med utstillingen vår?
Vet ikke hvordan de fant det ut, men det er kaos.
-Men å avlyse… -Jeg trekker meg.
Jeg vil ikke gjøre det.
Jeg fant det! Jeg fant det!
Bangs andre konto.
Nå får du store problemer. Vi går hver vår vei.
-Hver vår vei? -Hei, Eun-hye…
-Vær så snill. -Har du seriøst gått fra vettet?
Hvorfor vil du bli det sorte fåret ved å hjelpe meg?
Fordi jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
Hvorfor gi opp på hjemstedet ditt?
La oss ha utstillingen her.
-Her? -Ja, det gjør vi.
La oss ikke gi opp.
Tekst: Anette Kvam