DOBRO DOŠLI U SAMDAL-RI
Mi-ja…
Tada nas je tuga potpuno obuzela.
Zlato! Kamo ćeš?
Zlato, nije vrijeme za to. Nemoj…
Mama.
Zlato, nemoj…
Pusti me.
Sang-tae…
Sang-tae.
Molim te, pusti me da uđem.
Pusti me da se oprostim od Mi-jae.
Sang-tae…
Sang-tae.
Daj mi priliku.
Daj mi priliku da se oprostim od nje.
Da je vidim posljednji put!
Molim te, dopusti mi da se oprostim od nje, Sang-tae.
Ti si trebala umrijeti!
Zašto si mi ubila kćer? Ti si trebala umrijeti!
Zašto si mi uzela kćer? Zašto?
Odlazi! Odlazi odavde!
-Gospođo Yang. -Zašto?
-Odlazi! -Gospođo Yang.
-Žao mi je. -Odlazi!
-Gđo Yang. -Zaboga!
Ne želim te gledati! Odlazi!
BDJENJE
Ne mogu živjeti bez tebe!
Ne mogu živjeti bez tebe, Mi-ja!
Teško smo se nosili s vlastitom tugom,
a nismo bili spremni suosjećati s drugima.
BU MI-JA, KO MI-JA
BU MI-JA
Tuga nam je prouzročila previše boli.
14. EPIZODA KAD TI SE OSUŠE SUZE
Nevjerojatno.
Još je takav?
Čak se i onda iskaljivao na mami.
Godinama ga je molila da joj oprosti.
U pravu je.
Bila sam vrlo mlada, ali ipak se sjećam.
Godinama nije mogla izaći iz kuće.
A on je cijelo vrijeme bio ovakav.
Nije istina.
Bio je takav prije osam godina kako bi Yong-pil i Sam-dal prekinuli.
Onda se smirio,
ali sad je opet počeo.
Tata, što si to rekao? Prije osam godina?
To znači da zapravo nisu željeli prekinuti?
Da su prekinuli zbog njega?
Ozbiljno? Zaboga.
I sad je opet ljut zbog njih dvoje?
Zbog toga što su još zaljubljeni?
I vi mislite da su opet zaljubljeni?
Ne „opet”.
Cijelo su vrijeme bili zaljubljeni.
Bilo mi je čudno što Sam-dal nije mogla naći dobrog dečka
nakon prekida s Yong-pilom.
Kažu da Yong-pil nije imao djevojku.
Nije li očito, tata?
Oni nisu običan par. Od rođenja su bili nerazdvojni.
Bilo im je teško krenuti dalje.
Tako mi je žao mame.
Trebao bih ga…
-Čekaj. -Kamo ćeš?
Okončat ću ovo.
Tata, molim te. Ne miješaj se.
Mama je već pokušala.
Zar nisi vidio?
Tako je.
Nikad mu se nije tako suprotstavila.
Nikad nije imala hrabrosti.
I g. Cho doimao se iznenađenim.
Naravno.
Dvadeset godina nisam čula da mama spominje gđu Bu.
Ne zato što nije htjela.
Nije mogla.
Nije se usudila.
CHO YONG-PIL USPIO PRVI NASTUP U OPERI
Zar si jedini koji pati?
Zar si jedini koji tuguje?
I mene boli kao i tebe.
I meni nedostaje kao i tebi.
I meni!
I meni nedostaje Mi-ja!
TOPLO
Da je plima bila malo viša, našla bi se u nevolji.
Zašto si otišla onamo za vrijeme plime?
Nisi vidjela znak upozorenja?
Moramo razgovarati.
Yong-pile.
Da?
Sjećaš li se
kako bih kao mala porezala jezik jer nisam znala jesti lizalice?
Da, naravno.
Uvijek sam ti govorio kad da zagrizeš.
Tako je.
Uvijek smo imali takav odnos.
Kad smo prekinuli, shvatila sam
da ih nisam naučila jesti.
Mislila sam da ćeš uvijek biti kraj mene.
I onda bi se porezala?
Ne.
Prestala sam jesti lizalice.
Jer bi me svaki put…
podsjetile na tebe.
I opet bi me zaboljelo.
Prestala sam jesti lizalice.
Radila sam kao konj
i izbjegavala sve što podsjeća na tebe.
Ali baš i nije upalilo.
Ti si postupio drugačije.
Kako to misliš?
Nisi pokušavao izbjeći…
Nisi me pokušao zaboraviti.
Ljetna tema Magazine X-a
su ogledala.
Nije bilo trenutka u mom životu…
CHO YONG-PIL
…kad nisi bio dio njega.
EUN-HYE, PRVA FOTOGRAFKINJA 2023.
Nije ti bilo teško?
Jest.
Boljelo je.
Ali…
Što da sam se toliko trudio…
da sam te uspio zaboraviti?
Što ako si mi toliko nedostajala
i htio sam te vidjeti
da sam te se trudio sjetiti…
ali nisam mogao?
Mnogo mi značiš.
Vidiš…
nisam želio provesti nijedan trenutak bez tebe.
I zato…
Zato te nisam zaboravio.
Yong-pile…
Ne želim neuzvraćenu ljubav.
Ne želim je.
Bili smo razdvojeni osam godina, pa nije uspjelo. Što da radimo?
Nije li to nepošteno prema nama?
Idemo…
Učinimo to.
Budimo zajedno.
Volimo se. Može?
Može.
Učinimo tako.
Volimo.
Volimo se.
-Sam-dal. -Da?
Čak i ako moj tata to bude tražio,
ne možeš me ostaviti.
Neću.
Neću te ostaviti.
Nikad te više neću ostaviti.
Zato…
Čak i ako nam tvoj tata ne da blagoslov,
nemojmo nikad prekinuti, čak i ako bude teško.
-Može? -Može.
Dobro.
Idem ja. Bok!
Zašto žaluješ u samoći?
Natoči mi.
Sang-do.
Zašto ne priznaš Sam-dal što osjećaš prema njoj?
Sve znam. Oduvijek sam znao.
Stvarno si uporan. Koliko već godina?
Zaboga.
Gyeong-tae misli
da će se Yong-pil i Sam-dal pomiriti.
Reci joj dok nije prekasno.
Da joj kažem?
-I što onda? -Ako kaže „ne”, to je to.
Bit će ti lakše. Patio si deset godina.
Možda, ali Sam-dal će biti teško.
To…
To će biti njezin problem.
Znaš što?
Rekao sam da mi se netko sviđa, a ona je htjela pomoći.
Nikad nije bila zaljubljena u mene.
Ako joj priznam što osjećam,
njoj će biti
teško i neugodno.
To bi bilo sebično.
Daj, Sang-do.
Nikad nisam imao šanse.
Čak i najčvršćim zgradama nakon otprilike 30 godina
popuste temelji.
Kako je moguće…
da za mene…
još uvijek
nema nade?
HOTEL I RESORT „SHWORLD”
AS Grupa… Ja ih najviše mrzim!
Ježim se od same pomisli na njih!
Shvaćam…
Dobro. Shvaćam.
Što je bilo?
Pogreška u sustavu?
Kartice su mi jutros radile.
Gospodine…
Dogodilo se ono najgore.
Što?
Kako to misliš? Sad sam nervozan.
Što je bilo, tajniče Ko?
Što? Govoriš o mami?
Da.
Bile smo u šoku. Nikad nije bila takva prema njemu.
Gdje je mama? Vani?
A što namjeravaš?
Utješiti je?
Pretvaraj se da se ništa ne događa.
Ne budi smiješna.
Zaboga.
Što je? Zar želiš opet izgubiti Yong-pila?
-Molim? -Pretvaraj se da ništa ne znaš.
I jednostavno budi s njim.
Shvaćam.
Razmisli malo.
Prvi je put rekla g. Chou kako se osjeća. Nakon 20 godina.
Oči u oči.
Stvarno ne znaš zašto?
Ja znam.
Ako opet onako završi,
mama će se pojesti od krivnje.
Shvaćaš?
Znam da te to muči,
ali pusti ih da se svađaju.
I ne okrivljuj ih poslije.
Prava si starija sestra.
Uvijek sam bila.
Ako si me shvatila, reci Yong-pilu da želiš da se pomirite.
O čemu ti to…
Morate biti u vezi. Samo tako možete uvjeriti g. Choa.
Ili namjeravaš čekati njegov blagoslov?
Izvoli mu reći da želiš biti s njim.
-Ako nećeš, ja ću. -Jesi li luda? Zašto?
-Yong-pile! -Već smo se pomirili!
Kako, molim?
Već smo se pomirili.
Što? Pomirili ste se? Zašto?
Hoću reći, kad?
-Jučer. -Jučer?
Mogla si mi reći.
Jeste li se ljubakali dok je jučer ovdje bio kaos?
Vidi kako se smješka!
Sve nam reci.
Nevjerojatno.
Reci nam!
Što da kažem?
Jesi li sretna?
Jesam.
CHO YONG-PILOV ŠESTI ALBUM KAD TI SE OSUŠE SUZE
Što je bilo?
Yong-pil i ja smo se pomirili.
Ne želim više potiskivati osjećaje.
Više nikad nećemo prekinuti.
Dakle, mama,
prestani se kriviti.
Nemaš razloga.
Čestitam.
Dobro si postupila.
-Brzo. -Spavaš vani?
Rekao si da su teški i beskorisni.
Kad sam to rekao? I ja volim ove romantične stvari.
Ideš sa Sam-dal, zar ne?
Koliko košulja nosiš? Glupane.
Dvije.
Vidimo se.
Vidi ga kako skakuće. Zaboga.
Ljubomoran sam.
Jako sam ljubomoran!
A zašto si išla u Sagyemul?
Zbog Tyndallova efekta?
Da.
Kako si znao?
Ja sve znam.
Ali on se najbolje vidi dok sunce izlazi iznad vulkanskih stijena.
Stvarno?
Da odemo prekosutra?
Oblaci će biti niski. Idealno.
Morali bismo krenuti jako rano. Prije izlaska sunca.
Da, jer sunce izlazi.
A što kažeš na ovo?
Da sutra odemo na kampiranje?
Kampiranje?
Znači…
Želiš prespavati ondje?
Samo nas dvoje?
Da pozovemo Gyeong-taea?
Što će nam on? Dovoljni smo nas dvoje.
Idemo.
Što mi još treba?
Bit će hladno. Ponijet ću grijače za ruke.
Da vidimo…
Bili su ovdje. Gdje su?
Evo ih.
Jesu li mi stvarno potrebni?
Još je toplo.
A i teški su.
Kog vraga radiš ovdje?
Što radiš u mojoj kući?
Što? Mama?
Sjedni i jedi.
-To je juha od ježinca i algi. -Što?
Zašto stojiš? Zar nećeš jesti?
Jesi li poludjela?
Zašto bih to jeo? Odlazi dok sam dobre volje.
Onda idi u svoju sobu.
Došla sam nahraniti Yong-pila.
Sjedni.
Što?
Dobro.
Ti jedan…
Zašto hraniš mog sina?
Sang-tae,
on je i moj sin.
Zar se ne sjećaš?
Bu Mi-ja bila je majka mojim kćerima.
I ja sam njemu.
Obećale smo jedna drugoj.
Zar majka ne smije nahraniti sina?
Ti si mu majka?
Ubila si mu majku!
Nije istina!
Zašto sam onda ovdje?
Odavno bih bila u zatvoru!
Jesi li poludjela?
Želiš se ponašati kao da se ništa nije dogodilo?
Dvadeset godina molim te za oprost.
Tko ne bi poludio na mom mjestu?
Kao da sam nešto zgriješila.
I djeca su mi time obilježena.
Više neće biti tako.
Zbog Mi-jae
i zbog naše djece
stajem na kraj tome.
Čovječe. Stvarno si poludjela.
Zaboga.
Juha će biti u hladnjaku. Ugrij je i pojedi za večeru!
Dvadeset godina potiskujem osjećaje.
Yong-pile,
nemoj se ljutiti na oca. Što god učinio.
Inače neću moći pogledati tvojoj majci u oči. Jasno?
Jabuka ne pada daleko od stabla.
Sam-dal je rekla istu stvar.
Jasno. Bez brige.
Sad jedi.
-Ostatke spremi u hladnjak. -Dobro.
Idem.
Hvala na hrani.
Tata.
Što je? Sretan si što te nahranila?
Da, prilično sam sretan.
Dođi i pogledaj. Vidi za koga je kuhala.
Tko voli školjke bez krastavaca, juhu od ježinca i algi i paprat?
Ti, ne ja.
Vidi se da je kuhala za tebe.
Tata, prestani bacati hranu.
Sam-dal!
-Sam-dal! -Evo me!
Gospođice Cho!
Ajme meni!
-Moj Bože! -Gospođice Cho!
Otkud vi?
Što radite ovdje?
Što se dogodilo?
Rekle smo vam da ćemo doći.
Izložba nije velika, ali ipak trebate asistentice.
Tako je.
Ali trenutačno nema posla. Samo fotografiram.
Sva sreća da smo došle. Znala sam.
Fotografirate potpuno sami. Treba vam pomoć.
Tako je.
Nisam baš sama.
Dali su mi pomoćnika.
Da sam bar znala da dolazite danas!
Dakle, ovo je vaš dom.
Nisam vas vidjela ovakvu.
U Seoulu ste uvijek bili dotjerani i kul…
Što? Ne izgledam kul?
Ne, izgledate kao frendica iz susjedstva.
Zamisli da jesam.
-Ne mogu. -Dobro.
E, da!
Zlu ne trebalo,
donijela sam opremu i rekvizite. Za svaki slučaj.
Što ćemo prvo?
Tek ste došle. Zašto se odmah želite baciti na posao?
Danas ne radimo. Odmorite se. A onda…
Sam-dal, posao čeka!
Je li rekao „posao”?
Pa…
Samo malo.
-Odmarajte se. Jedite. -Dobro.
Evo me odmah.
Samo sekundu.
Idemo na posao.
Ne govori to. Došle su raditi.
Ali dogovorili smo se…
Reći ću im da se odmore pa ću pokušati šmugnuti.
-Pričekaj. -Ali…
-Ovo je baš… -Gospođice Cho, spremne smo.
Ne možete odmah na kampiranje. Bit će vam naporno.
U pravu je. Nećete se moći naspavati.
A ne možete se ni oprati, nije baš ugodno.
Tako je.
Danas idemo samo nas dvoje.
Na plaži ima mnogo lijepih kafića.
-Otiđite onamo i… -Dosta.
Došle smo raditi, a ne razgledavati Jeju.
Vi ste nas pozvali da vam pomognemo.
Tako je.
Zašto sam to učinila?
Znamo kako je ne spavati i ne prati se na poslu.
Ova izložba meteorološkog zavoda je fenomenalna.
Čak su vam dali i pomoćnika.
Vrijeme je krasno.
Sad je opet mirna.
Je li moguće da je to ona gđa Yang koja je jučer poludjela?
Brzo se smiri nakon što doživi epizodu.
Tako je.
Zaboga.
Ne znam je li to zbog demencije
ili joj samo jako nedostaje kći.
-Zaboga. -Vjerojatno oboje.
Kad smo kod toga, pitam se kako je gđa Ko.
Gospođa Yang jučer joj je iščupala šaku kose.
Sva sreća što ima gustu kosu.
Nevjerojatna si.
Ima dovoljno kose.
-Je li dobro? -Bok, Sang-tae.
Jako se iznervirala jučer?
Nije, ali ja jesam.
Pije li lijekove?
Možda sam i ja dementan.
Zaboravljam joj ih dati.
Mama, morate piti lijekove.
Idem na posao.
Sang-tae.
Mi-ja…
Ne ljuti se na nju.
Zašto bih se ljutio na svoju ženu?
Bez brige.
KOREJSKA POŠTA
Poslala sam preporučeno.
Sigurno zapošljavaju?
Da. Trebaju ljude s iskustvom.
Ako te AS ne sabotira, imaš šanse.
Imaš odlične preporuke.
Naravno. Bila sam najbolja.
Ali nisam sigurna.
Znam da želiš opet raditi.
Želim.
Hvala. Vodim te na piće kad se vratim.
MOTEL „SAMSONGJANG”
Samo malo. Što će on u motelu?
Tajniče Ko.
Gospodine?
Plaćam te triput više nego što te plaćao moj brat.
Istina.
Zašto si me onda doveo ovamo?
Leđa me ubijaju.
Vratio bih ti novac.
Ne mogu si priuštiti sobu koja košta 500 000 vona.
Nisam mogao bolje.
Nemaš karticu?
Što vam je? Žena bi me ubila da vidi „motel” ili „hotel”
na izvodu.
Ali ako joj kažeš istinu…
Da joj kažem da se predsjednik odrekao mog šefa
zato što je htio premjestiti zabavni park
iz Namdal-rija u Samdal-ri?
Ostavila bi me.
Predsjednik me se nije odrekao.
Kako je otac saznao tako brzo?
Drago mi je što si tu, Jin-dal.
-Zdravo. -Svi su jutros otišli.
Kamo?
-Natrag u Namdal-ri. -Što?
Mještani su uznemireni.
Misle da ih je iznevjerio.
Kako je mogao otići nakon što su
ovdje gubili vrijeme s njim?
Provjerit ću.
Zaboga.
Evo ga.
Tajniče Ko.
Samo vozi. Ne zaustavljaj se.
Što?
Koji vrag?
-Jeon Dae-yeong! -Dobro.
Ne možete zauvijek ovako bježati.
Zaslužuje objašnjenje.
Kako ću joj objasniti nakon što sam se hvalio da mi može vjerovati?
Idite u Seoul. Uvjerite predsjednika…
Blokirao mi je službenu karticu. Znaš li što to znači?
Želi me maknuti s ovog projekta.
Što ćete onda?
A što misliš?
Trebam nastaviti u Samdal-riju, pa kud puklo da puklo.
-Super je! -Da!
-Kako je lijepo! -Krasno!
Pa…
Tvoje prijateljice s kopna
su neiskvarene.
-Divno! -Dobro izgledam?
Hoću i ja.
Ali baš i nisu obzirne. Ne razmišljaju o tuđim osjećajima.
Da…
Koliko šatora imamo?
Ponio sam dva šatora.
Ali moramo se podijeliti u parove.
Troje ne mogu stati u jedan.
Gospođice Cho, brzo dođite!
Požurite se!
Hajdemo.
-Živjeli! -Živjeli!
Prvi put pijem vino u prirodi.
I ja.
Zašto si ponio vino?
Htio sam
da bude lijepo…
Jako je lijepo. Prekrasno je.
Sigurno je bilo teško nositi sve ovo.
Bogme jest. Bilo je jako teško.
Nosio sam i šatore. Ramena su mi…
-Stvarno? -Ovdje.
Da te izmasiram?
-Baš tu. -Ovdje?
Ovdje.
Ovdje?
Gospođice Cho, promijenili ste se otkad ste se vratili u rodno mjesto.
Ja?
U pravu je. Promijenili ste se.
Čak i zvučite drukčije.
Ne budite smiješne. Ista sam.
Niste. U Seoulu ste
uvijek bili napeti i bojali se da ćete nešto pogriješiti.
Ovdje ste mnogo opušteniji.
Pijemo, a ne snimate se.
Običavali ste se snimati iz opreza kad biste pili.
Kad razmislim, nikad se nisam snimala na Jejuu.
Zato što imate nekoga s kim možete biti opušteni.
I s vama sam bila opuštena.
-Stvarno? -Naravno.
-Stvarno? -Uzdravlje.
Hladno je, zar ne?
-Jest. -Hladno vam je? Samo malo.
Izvolite.
-Hvala. -Hvala.
Hvala.
Evo tvoje dekice.
Što je?
Što?
Ništa.
Nego,
niste našle nove poslove?
Imale smo mnogo ponuda.
Ljudi u branši te poštuju ako si radio s gospođicom Cho.
Shvaćam.
Zašto me onda čekate? Tko zna kad ću se vratiti.
Nađite drugi posao.
Ne želimo.
Želim raditi samo za vas.
Imate veliku kuću ovdje.
Možemo je čistiti.
-Može. -Poludjele ste?
Želite odustati od karijere? Nemojte!
Nećemo, uvijek ćemo biti uz vas.
Da.
Zaboga.
Tko vam je rekao da dođete ovamo i budete tako sentimentalne?
Uzdravlje.
TRGOVINA „LUCKY”
Bok, Sang-tae.
Kamo ćeš, Dae-seong?
U restoran.
-Nosim im kovanice. -Shvaćam.
Opet piješ sam?
Pit ćemo zajedno. Sačekaj dok im predam kovanice.
Sjedni i popij nešto, može?
-Dobro. -U redu.
U redu.
Gubi se ili ću te prebiti.
Yong-pil i Sam-dal
nisu se vidjeli osam godina. Nijedanput.
Ne izazivaj me.
Ali nisu se prestali voljeti.
Jabuka ne pada daleko od stabla.
Što to govoriš?
Stvarno ti se ne živi?
Tako je!
Misliš samo na pokojnu ženu
i osam godina zanemaruješ sinovu tugu.
Molim?
Kako se usuđuješ?
Što još hoćeš?
Žena mi je deset godina svake noći plakala prije spavanja
nakon što ti je supruga poginula!
-Shvaćaš? -Ti mali…
Izjedala ju je krivnja. Nije razgovarala o osjećajima.
Plakala je da je nitko ne vidi!
Što je tebi?
Stvarno hoćeš da te ubijem?
-Prokletstvo. -Gade jedan.
Ti mali…
Što ti znaš o tome?
A ti?
A ti? Što ti znaš?
Pan-sik, ti mali…
Kako se usuđuješ, Pan-sik?
Zašto se tučete?
Ti…
Nemaš pojma.
Vid mi se pogoršava.
Pamćenje me ne služi.
Ponekad
cijeli dan gledam njezinu sliku
jer se ne sjećam kako je izgledala.
Što ti znaš?
Ne znaš ništa!
Tako.
Uživajte. Mandarine su ukusne.
Sve je spremno. Ostavi nezvane gošće.
To je on, zar ne?
Cho Yong-pil, jedini posjetitelj izložbe.
Nisam znala da ste prijatelji i da surađujete.
Da niste zajedno?
Hej!
Pobjegla je ovamo zbog Cheon Chung-gija.
Misliš da joj je do toga?
-Da. -Zar ne?
Oprostite.
Idemo spavati?
Kasno je. Ostavite sve ovako.
-Stvarno? -Naravno.
Dobro.
Čvrsto se umotajte u vreće za spavanje. Hladno je.
Laku noć.
Čekajte!
-Što je? -Nije li meteorolog Cho unutra?
Jest, ali to je šator za dvije osobe. Stanem i ja.
Što?
Znamo se 38 godina. U redu je.
Idite na spavanje. Hajde.
Samo malo. To nije u redu.
Mršave smo, stisnut ćemo se.
Ja spavam na boku.
Ma kakvo stiskanje. Idite spavati.
Nemojte da vam bude neugodno.
-Spavajte kod nas. -Cure.
Sve je u redu.
-Ne smetate nam. -Ali…
-Ne. -Rekla sam da je u redu!
Stvarno jest!
-Ne smeta mi! -Cure!
U vezi smo.
Sve je u redu.
Zaboga.
Oprosti.
Nisam znala da će doći.
Stvarno mi je žao. Dobro?
Što je njima?
Zašto bi razdvajale dečka i curu?
Zašto?
Rekla sam im da smo tek dva dana zajedno, pa su…
Nema veze koliko smo dugo zajedno.
Ponio sam vino i objesio lampice prvi put u životu.
Stvarno sam se potrudio.
Rekla sam da mi je žao!
Veselila sam se. Nisam ponijela grijače za ruke.
Zašto?
Jer imam tebe da me griješ.
Idemo neki drugi dan, može?
Dobro.
Hoće li nam se opet prikrpati?
Ne, ostavit ćemo ih.
Stvarno?
Da. Ostavit ćemo ih.
Ostavimo ih jelenima na planini Hallasan.
Znam da ne izgledaju baš najbistrije,
ali jako su mi drage.
Vidio sam.
Jako te vole.
Da.
Super su,
ali ipak sam ih ostavila.
Sjednite na autobus 7780 za Bongsan i siđite u Samdal-riju.
Zdravo, g. Cho.
Moraš li
biti s njom…
iako sam protiv toga?
Zašto?
Zato što je…
Sam-dal ona prava za mene.
Kao što je mama bila za tebe.
Ja…
ne mogu živjeti bez nje.
Nikad nećeš zaboraviti Bu Mi-jau.
Za mene je to Sam-dal.
Znam
da nisam mama…
ali misli malo i na mene.
Što…
Što ti je s glavom?
Isti sam Cho Yong-pil.
Imam istu frizuru kao on.
Prijatelju moj…
Razbit ću ti glavu. Jesi li poludio?
Nemoj izgledati kao on.
Stvarno?
Potrošio sam mnogo novca da bih ti se svidio.
Cho Sang-tae,
zašto ti se toliko sviđam?
Ne znam. Sve mi se na tebi sviđa.
Volim te od glave do pete.
Za to mi ne treba razlog.
Moje srce pripada Cho Yong-pilu.
U njemu nema mjesta za tebe.
To mi ne smeta
jer si ti u mom srcu.
Iako je u tvom srcu trenutačno samo Cho Yong-pil,
vjerujem da ću dobiti priliku
zauzeti mjesto u tvom srcu.
Što ako je ne dobiješ?
Pa…
Ne mogu si pomoći.
Idemo, Ha-yul…
Što?
Kamo je otišla?
Cha Ha-yul!
Što si radila ondje?
Stavi je.
Pripada teti Jin-dal.
Zašto da je stavim?
Trebaš nositi ogrlicu.
Stvarno?
Onda ću staviti svoju. Imam je.
Stavi ovu.
Lijepa je.
CENTAR ZA DUPINE JEJU
Što li to crta?
HA-YULIN SAN JE…
Rekoh ti da će se zabaviti.
Hvala.
Lijepa ogrlica.
Ova?
To je…
Hvala.
Što je to?
Ovo?
Dar za Ha-yul.
Svi su ludi za njezinim transparentima.
Svi ih žele držati.
Talentirana je.
Stvarno?
Upotrijebila je talent u dobre svrhe.
-Ovo je za nju? -Da.
Htio sam transparente protiv izgradnje parka.
Ali vraćaju se u Namdal-ri?
Da.
Zašto uzdišeš? Nije li to dobra vijest?
Žene ronioci bile su protiv.
Ako ovdje izgrade park, mama će prestati roniti.
Pa…
Ne bi smjela roniti. Ima slabo srce.
Ali ne želi prestati.
Park bi je spriječio da roni.
Shvaćam.
Nisam znao da je bolesna.
A ti? Ne želiš park zbog dupina?
Da.
Buka je za njih opasna.
Građevinski su radovi bučni.
Mama mi je jako tvrdoglava.
Opasno je da roni.
Baš je briga što joj se kćeri brinu.
A da joj se pridružiš?
Što?
Ako se brineš, roni s njom.
Bila si plivačica.
Pa da, istina.
Ma gluposti. Nisam žena ronilac.
Možeš postati. Što te sprječava? Rekla si da se brineš.
U pravu si.
Mama.
Bok, Ha-yul.
Sjedni.
Dobro.
Ovo je za tebe.
Zbog onih lijepih transparenata.
Shvaćam. Hvala.
Jedva čekaš da odrasteš?
To će ti pomoći da narasteš.
Dobro.
Ha-yul, želim da ostaneš mala.
Nemoj brzo odrasti.
Mama, bilo bi strašno kad bih zauvijek ostala ovakva.
NATJEČAJ SVJETSKA METEOROLOŠKA ORGANIZACIJA
Znam da umireš od želje da odeš.
Odmah se prijavi.
Zaboravite. Ne idem.
Nije ti žao što propadaš ovdje na Jejuu?
Uskoro ćeš biti prestar da odeš.
Rekao sam da zaboravite. Ne idem.
Što možeš izgubiti? Pokušaj.
Halo?
Bok, kako ste?
Gospodin Cho danas se nije pojavio na poslu.
Je li mu se nešto dogodilo?
Molim? Moj tata?
Tata!
Tata.
Što?
Što radiš ovdje?
Kamo je mogao otići?
Yong-pile.
Znam gdje je.
Mislim da je otišao k mami.
To znači
da je u hramu?
Nazvao sam ih.
Kažu da je ondje.
Jutros se spakirao i otišao.
Znaš što?
Ponadao sam se.
Mislio sam da je počeo razmišljati o mojim osjećajima.
Ali pogriješio sam.
Ustani. Idemo po njega.
Ne znam što da radim.
Podigao je zid oko sebe.
Ne pušta nikoga blizu.
Ne znam
što još mogu učiniti.
Yong-pile.
Što hoćeš?
Došla si ovamo da bih vikao na tebe?
Slobodno vičite na mene.
Ne mrziš me?
Ne bojiš me se?
Ne.
Nikad vas nisam mrzila niti sam vas se bojala.
Zašto?
Zato što znam da ni vi zapravo ne mrzite mene.
Samo…
Samo ste jako voljeli gđu Bu.
Sjećam se koliko ste me obožavali.
Kad sam bila mala, uvijek ste govorili: „Sam-dal, budi moja kći.”
Tim riječima.
Najviše me boljelo…
što me taj isti čovjek koji me toliko obožavao…
najednom više nije mogao podnijeti.
Promijenili ste se.
Slomili ste mi srce.
Zar nisi došla da me smekšaš?
Došla sam zanovijetati.
Oduvijek vam želim ovo reći.
Slobodno me mrzite, ali ja vas ne mogu.
Jer znam zašto ste takvi prema meni.
Čekat ću.
Držat ću Yong-pila za ruku i čekati.
Čekat ću vas.
Sam-dal!
Molim?
Zbilja ne možeš živjeti bez Yong-pila?
Znate odgovor.
On je jedini kojeg sam ikad voljela.
I vjerojatno ću ga voljeti
dok ne umrem.
Vidiš li ovu ladonju?
Ja sam kao to stablo.
Kako to misliš?
Iako nikome nije stalo do njega,
svejedno nas štiti od sunca i vjetra.
Baš kao ovo stablo, voljet ću te zauvijek.
Čak i ako ti mene nećeš.
Ozbiljno?
Naravno.
Volit ću te sve dok ne umrem.
Ljubit ću te
i
voljeti.
Zaboga.
Moj Bože.
Sam-dal!
Otkud ti ovdje?
Jesi li vidjela tatu?
Sam-dal!
Gospodine Cho.
Imate
moj blagoslov.
Oprostite?
Budite zajedno!
Samo naprijed.
DOBRO DOŠLI U SAMDAL-RI
EPILOG
Cho Sam-dal…
CHO SAM-DAL - IZLOŽBA „JEJU I VRIJEME”
Jeste li vi novinar?
Kako ste?
Gospođice Cho!
Što ćemo s izložbom?
Ne znam kako su novinari saznali, ali ovo je kaos.
-Ali otkazivanje… -Otkazat ću je.
Ne trebam je održati.
Pronašao sam ga!
Bangin drugi profil.
U gadnoj si nevolji. Sama si.
-Sama? -Eun-hye…
-Spasi me. -Jesi li sišao s uma?
Zašto si namjerno postao crna ovca pomažući mi?
Zato što te volim.
Volim te.
Zašto odustaješ u svom rodnom mjestu?
Održimo izložbu.
-Ovdje? -Da.
Nećemo odustati.
Prijevod titlova: Dragutin Budimir