NÁVRAT DO SAMDAL-RI
Mi-jo…
Bývala doba, kdy nás pohltil smutek.
Zlato. Kam to jdeš?
Není vhodná chvíle, zlato. Teď ne…
Mami.
Nedělej to, zlato…
Pusť mě.
Sang-tae…
Sang-tae.
Pusť mě prosím dovnitř.
Dovol mi prosím se s ní rozloučit.
Sang-tae…
Sang-tae.
Jen jednou.
Dovol mi se s ní aspoň jednou rozloučit.
Chci ji ještě naposledy vidět.
Dovol mi prosím se s ní naposledy rozloučit, Sang-tae.
Sama jsi měla umřít!
Proč jsi mi musela zabít dceru? Mělas umřít ty!
Proč jsi mi vzala dceru?
Vypadni! Dělej!
- Paní Yang. - Proč?
- Vypadni! - Paní Yang.
- Omlouvám se. - Vypadni!
- Paní Yang. - Bože!
Nechci tě vidět! Vypadni!
POHŘEB
Nemůžu bez tebe žít!
Nemůžu bez tebe jít dál, Mi-jo!
Sotva jsme ten smutek zvládli sami,
natož abychom přijali svou vzájemnou bolest.
BU MI-JA – KO MI-JA
BU MI-JA
Naše bolest nám zanechala šrámy na srdci.
14. DÍL – KDYŽ DOJDOU SLZY
Neuvěřitelné.
Pořád je takový?
I tehdy si svůj vztek vybil na naší mámě.
Léta klečela a žadonila o odpuštění.
Má pravdu.
Byla jsem mladá, ale vzpomínám si na to.
Léta nemohla výčitkami vyjít z domu.
Ale on je od té doby takový.
To není pravda.
Před osmi lety se tak choval, aby se Yong-pil a Sam-dal rozešli.
Na nějakou dobu se uklidnil
a teď zase začal.
Cos to řekl, tati? On to udělal i před osmi lety?
Takže se tehdy nerozešli z vlastní vůle?
Ale kvůli panu Choovi?
Opravdu? To ne.
Takže se zase zlobí kvůli těm dvěma?
Protože se pořád mají rádi?
Vy taky vidíte, že se zase mají rádi?
Ne zase.
Nikdy se nepřestali mít rádi.
Přišlo mi divné, že Sam-dal nemohla sehnat slušného chlapa,
když se s Yong-pilem rozešla.
Yong-pil je prý celou dobu sám.
Není to zjevné, tati?
Nebyli jako normální páry. Od narození byli nerozdělitelní.
Přenést se přes to muselo být moc těžké.
Je mi mámy moc líto.
Ten děsný…
- Počkej. - Kam jdeš?
Jednou provždy to ukončím.
Tati, prosím. Teď nic nedělej.
Máma už to zkoušela.
Tys ji neviděl?
To je pravda.
Nikdy jsem ji neviděla ho tak konfrontovat.
Nikdy neměla odvahu s ním mluvit.
Pan Cho taky vypadal zaražený.
Jasně, že byl.
Za 20 let to bylo poprvé, co jsem ji slyšela mluvit o paní Bu.
Ne, že by o ní mluvit nechtěla.
Nemohla.
Nemohla se opovážit.
CHO YONG-PIL TO DOKÁZAL PRVNÍ KONCERT V OPEŘE
Myslíš, že trpíš jen ty?
Že truchlíš jen ty?
Mě to bolí úplně stejně.
Chybí mi stejně jako tobě.
Taky…
Taky mi chybí!
TEPLÝ VZDUCH
Kdyby byl příliv trochu vyšší, bylo by to vážně nebezpečné.
Proč jsi tam chodila za vysokého přílivu?
Nevidělas varovná značení?
Musíme si promluvit.
Yong-pile.
Ano?
Pamatuješ, jak jsem si pořád
rozřezávala jazyk, protože jsem zapomínala kousat sladkosti?
Jasně, že ano.
Pořád jsem ti říkal, kdy máš kousat.
Jasně.
Vždycky jsme to tak měli.
Po rozchodu jsem si uvědomila,
že jsem se to pořád nenaučila.
Asi jsem myslela, že tu budeš pořád.
Tak jsi byla pořád pořezaná?
Ne.
Přestala jsem jíst sladkosti.
Protože každé pořezání
mi připomínalo tebe.
A to mě bolelo.
Tak jsem přestala jíst sladkosti.
Pracovala jsem jako kůň
a vyhýbala se všemu, co mi tě připomínalo.
No, nějak to nevyšlo.
Ale tys byl jiný.
Jak to myslíš?
Nesnažil ses mi vyhýbat…
ani na mě zapomenout.
Konceptem letošní výstavy pro Magazine X
jsou zrcadla.
PHOTO ALPHA – ROZHOVOR
Jako by ani nebyla chvíle…
CHO YONG-PIL
kdy bys nebyl v mém životě.
CHO EUN-HYE, FOTOGRAFKA ROKU 2023
Tebe to nebolelo?
Bolelo.
Bolelo mě to.
Ale…
co kdybych na tebe vážně zapomněl…
kdybych se o to snažil?
Co kdybych se snažil vzpomenout si
na tvou tvář,
protože jsi mi chyběla…
ale nemohl si ji vybavit?
Tolik pro mě znamenáš.
Víš, Sam-dal,
nechtěl jsem bez tebe být ani chvilku.
A proto…
jsem na tebe nezapomněl.
Yong-pile,
nechci neopětovanou lásku.
Nechci to.
Osm let jsme se přes to snažili přenést, ale nevyšlo to. Tak co zmůžeme?
Není neopětovaná láska nefér?
Tak to prostě…
udělejme.
prostě buďme spolu.
Budeme se milovat, jo?
Ano.
Uděláme to.
Milujme se.
Budeme se milovat.
- Sam-dal. - Ano?
Nesmíš mě opustit, ani když bude táta proti.
Jako před osmi lety.
Neudělám to.
Neopustím tě.
Už tě nikdy neopustím.
Tak…
Neopouštějme se, ani když to bude bolet,
protože nám tvůj táta nedá své požehnání.
- Dobře? - Dobře.
Dobře.
Tak já půjdu. Čau!
Proč se tady tak lituješ?
Nalej mi.
Sang-do.
Proč Sam-dal neřekneš, co cítíš?
O všem vím. Vždycky jsem to věděl.
Jsi tak vytrvalý. Už jsou to léta.
Bože.
Gyeong-tae myslí,
že se Yong-pil a Sam-dal chtějí dát zase dohromady.
Řekni jí to, než bude pozdě.
Mám jí to říct?
- Co by se stalo? - To je na ní.
Aspoň se budeš cítit líp, když nebudeš své city tajit.
Já ano. Ale Sam-dal se bude cítit hrozně.
S tím…
S tím se bude muset vypořádat ona.
Víš co?
Řekl jsem jí, že se mi někdo líbí, a chtěla mi pomoct.
Nikdy ke mně nic necítila.
Takže se bude cítit hrozně
a bude jí to nepříjemné,
když jí vyznám své city.
Bylo by to sobecké.
No tak, Sang-do.
Nemám šanci.
I v nejlépe postavených budovách se po několika desetiletích
objeví trhliny.
Tak jak je možné…
že…
pořád nevidím
žádnou naději?
HOTEL A REZORT SHWORLD
Nechci mít s AS nic společného.
Jen z myšlenky na ně mě mrazí!
No…
Dobře, rozumím.
Co je?
Není to chyba banky?
Ještě ráno mi kreditní karty fungovaly.
Pane…
Už to konečně prasklo.
Co?
Jak to myslíš? Znervózňuješ mě.
Co se děje, tajemníku Ko?
Co? To mluvíte o mámě?
Ano.
Byly jsme v šoku. Nikdy jsem ji neviděla se tak k němu chovat.
Kde je? Venku?
A co máš přesně v plánu?
Utěšit ji?
Hele, jen hraj blbou.
Nebuď směšná.
No tak.
Co pak? Zase se s Yong-pilem rozejdeš?
- Co? - Jen dělej blbou.
A dál s ním choď.
Chápu.
Zamysli se.
Po 20 letech se panu Choovi konečně otevřela.
Postavila se mu.
Ty opravdu nevíš proč?
Mně to přijde zjevné.
Jestli se zase rozejdete,
máma se bude navždy cítit provinile.
Chápeš?
Ano.
Vím, že tě to trápí,
ale nechme to na dospělých.
A neobviňujme je pak.
Ty jsi ale starší sestra.
Vždycky jsem byla taková.
Jestli mě chápeš, běž Yong-pilovi říct, že s ním chceš dát zase chodit.
O čem to mluvíš?
Jestli máte přesvědčit pana Cho, musíte být nejdřív ve vztahu.
Ty s ním budeš mít vztah, jen když vám dá své požehnání?
Rychle běž za ním a pozvi ho na rande.
- Jinak to udělám já. - Zbláznila ses? Proč bys to dělala?
- Yong-pile! - My jsme se už dohromady dali!
Cos to řekla?
Už jsme spolu.
Vy jste spolu? Jak to?
Teda, od kdy?
- Od včerejška. - Od včerejška?
Bože, přijdu si tak zrazená.
Vy jste byli zaláskovaní, když jsme my měli včera chaos?
Bože, ta se ale směje.
Vyklop to.
Neuvěřitelné.
No tak!
Co mám vyklopit?
Jsi šťastná?
Ano.
CHO YONG-PIL – ŠESTÉ ALBUM
Co je?
Yong-pil a já jsme zase spolu.
Už se nebudu omezovat.
Už se nerozejdeme.
Tak se, mami,
už neciť provinile.
Nelituj.
Výborně.
Udělalas správně.
- Dělej. - Ty spíš venku?
Co?
Říkals, že jsou těžké a nanic.
To jsem říkal? Mám rád věci, které prostor zútulňujou.
Jdeš se Sam-dal, co?
Kolik těch límečků máš? Vypadáš hloupě.
Dva.
Tak zatím.
Jak zdrhá. Proboha.
Já na něj tak žárlím.
Žárlím!
Proč jsi vlastně jela do Sagyemulu?
Protože tam je nejlepší Tyndallův jev?
Ano.
Jaks to věděl?
Vím všechno.
Ale Tyndallův jev je nejlépe viditelný za úsvitu na sopečném kuželu.
Opravdu?
Zajedeme tam pozítří?
Mraky budou nízko. Bude hezky vidět.
Abychom stihli úsvit, budeme muset vyrazit brzy.
Jasně, musíme stihnout úsvit.
Mám nápad.
Nepůjdeme zítra tábořit?
- Tábořit? - Ano.
Takže…
Chceš tam strávit noc?
Ano.
Jen my dva?
Chceš pozvat Gyeong-taeho?
Proč bys ho zval, když můžeme být jen sami dva?
Dobře.
Co ještě potřebuju?
Bude zima, vezmu si ohřívače rukou.
Takže…
Myslím, že byly tady. Kde jsou?
Tady jsou.
Ale budu je opravdu potřebovat?
Pořád je teplo.
A jsou celkem těžké.
Co tady děláš?
Co děláš v mém domě?
Co? Mami?
Posaď se a jez, Yong-pile.
- Polévka z mořského ježka a řas. - Co?
Co tam postáváš? Ty nebudeš jíst?
Zbláznila ses?
Proč bych to jedl? Odejdi, dokud jsem milý.
Tak jdi do ložnice.
Přišla jsem uvařit Yong-pilovi.
Sedni si.
Co?
Dobře.
Ty jeden…
Proč vaříš pro mého syna?
Sang-tae,
je to i můj syn.
Nevzpomínáš si?
Jako jsou mé tři dcery Bu Mi-jiny děti,
je i on můj syn.
S Mi-jou jsme si to slíbily.
Nesmí snad matka vařit synovi?
Ty jsi jeho matka?
Tys jeho matku zabila.
Nezabila jsem ji!
Proč bych tu byla, kdyby to byla pravda.
Dávno bych byla za mřížemi.
Zbláznila ses?
Rozhodla ses zapomenout, cos udělala, a dělat scénu?
Dvacet let jsem tě žádala o odpuštění.
Jak mám být po tom všem příčetná?
Žila jsem jako hříšnice
a naše děti se hříšníky staly taky.
Už taková nebudu.
Pro Mi-ju.
Pro naše děti!
Už taková nebudu.
Páni. Ty ses opravdu zbláznila.
Bože.
Polévka je v ledničce. Ohřej si ji a dej si ji k večeři.
Dvacet let jsem svoje city potlačovala.
Yong-pile,
nezlob se na svého otce, ať dělá cokoliv.
Jinak bych se před tvou matkou styděla. Jasné?
Jablko nepadá daleko od stromu.
Sam-dal říkala to samé.
Fajn, chápu. Neboj.
Teď jez.
- Zbytek dej do ledničky. - Dobře.
- Odcházím. - Jo.
Díky za jídlo.
Tati.
Co je? Máš radost, že ti uvařila?
Ano, mám.
Měl by ses jít podívat, pro koho doopravdy uvařila.
Kdo má rád měkkýše bez okurek, polévku z ježka a řas a kapradí?
Jsou to tvá oblíbená jídla. Ne moje.
Je zjevné, že to dělala pro tebe.
Už to jídlo nevyhazuj, tati.
Dobře?
Sam-dal!
- Sam-dal! - Už jdu!
- Paní Cho! - Paní Cho!
Co se to děje?
- Bože! - Paní Cho!
Jste v pořádku?
Co tu děláte?
Co se stalo?
Řekly jsme, že přiletíme.
I na sebemenší výstavu potřebujete asistentky.
Přesně tak.
Ale teď toho není moc na práci. Jenom jsem fotila.
Ještěže jsme přijely. To jsem čekala.
Fotíte sama bez pomoci.
Má pravdu.
Nejsem tak úplně sama.
Zařídili mi pomocníka.
Bylo by mnohem lepší, kdybych věděla, že dneska přijedete!
Tak tohle je váš dům.
Takhle jsem vás nikdy neviděla.
V Soulu jste vypadala sofistikovaně a úžasně.
Teď vypadám jako vidlák?
Ne, jen jako moje starší sestra.
Tak se tak chovej.
- To nemůžu. - Jasně.
Vlastně!
Pro jistotu
jsem přivezla vybavení a rekvizity, kdybyste je potřebovala.
Co uděláme nejdřív?
Hele, nepotřebuju, abyste hned začaly pracovat.
Dnes nepracujte. Měly byste si odpočinout.
Jdeme pracovat, Sam-dal!
On řekl, že máte pracovat?
No…
Dejte mi chvilku.
- Buďte tu jako doma. - Dobře.
Hned se vrátím.
Bude to chvilka.
Jdeme pracovat.
Neříkej to. Ony se mnou přijely pracovat.
Ale dohodli jsme se, že…
Pokusím se je tu nechat, dobře?
- Dej mi čas. - Ale…
Jsme připravené pracovat, paní Cho.
Holky, nemůžete hned první den jet tábořit. Bude to moc vysilující.
Má pravdu. Vůbec se nevyspíte.
Ani se nebudete mít kde umýt.
Přesně.
My dva to dneska zvládneme.
Na pobřeží je hodně hezkých kaváren.
- Jděte tam a… - To stačí, paní Cho.
Přijely jsme pracovat, ne si prohlížet kavárny.
To vy jste chtěla, abych pracovala.
Jasně.
Proč jsem to dělala?
Při focení je stejně normální se nesprchovat a nespat.
Mimochodem, ta výstava KMS je úžasná.
Dokonce vám sehnali pomocníka.
Počasí je nádherné.
Zase se chová slušně.
Opravdu je to ta samá Yang, co měla včera tu scénu?
Po takové scéně se rychle uklidní.
- Jasně. - Jo.
Božínku.
Nevím, jestli nemá její demence vliv na její paměť,
nebo jestli jí jen tak moc chybí dcera.
- Božínku. - Asi obojí.
Mimochodem, copak asi dělá Ko.
Yang jí včera vyrvala hrst vlasů.
Dobrá zpráva je, že má vlasů spoustu.
Jsi neuvěřitelná.
Naštěstí ještě nějaké má.
- Je v pořádku? - Ahoj.
Byla včera rozrušená?
Ona ne, ale já jo.
Bere si léky?
Možná mám taky demenci.
Pořád na ně zapomínám.
Ber si léky, mami.
- Jdu do práce. - Dobře.
Sang-tae.
Mi-ja…
Moc se na ni nezlob.
Proč bych se na svou ženu zlobil?
Neboj.
KOREJSKÁ POŠTA
Ano, poslala jsem to expres.
Určitě mají volné místo?
Ano, nabírají jen zkušené lidi.
Pokud tě nezastaví AS Group, máš šanci.
Máš dobré pracovní hodnocení.
No jasně. Byla jsem nejlepší.
Ale moc se na to necítím.
Vím, že chceš zase pracovat.
Ano, to chci.
Každopádně díky. Až se vrátím, někam tě pozvu.
MOTEL SAMSONGJANG
Počkat. Proč vychází odtamtud?
Tajemníku Ko.
Ano, pane.
Platím ti třikrát víc, než ti platil můj bratr.
To je pravda.
Tak proč jsi mě nechal přespat tady?
Strašně mě bolí záda.
V Soulu bych ti to vrátil.
Stejně nejsem tak bohatý, abych dal 500 000 wonů za hotel.
Víc si nemůžu dovolit.
Máš kreditní kartu.
Manželka by mě zabila, kdyby se na výpisu kreditní karty objevil
hotel nebo motel.
Ale kdybys jí řekl pravdu…
Kdybych jí řekl pravdu, že šéfa opustil generální po tom,
co ho přistihl při pokusu přesunout zábavní park
z Namdal-ri do Samdal-ri,
asi bych si musel hledat novou práci.
Generální mě neopustil.
Jak se to dozvěděl tak rychle?
Ahoj, jsem rád, že tu jsi.
- Ahoj. - Ráno všichni odešli.
Kam?
- Zpátky do Namdal-ri. - Co?
Obyvatelé se zlobí.
Cítí se zrazeni.
Jak můžou odejít, když si zaneprázdnění obyvatelé
udělali čas a sešli se tu?
Podívám se na to.
Bože.
No teda.
Tady je.
Tajemníku Ko.
Jeď dál. Nezastavuj.
Co?
Hej, co to bylo?
- Jeone Dae-yeongu! - Dobře.
Nemůžete takhle utíkat navěky, pane.
Zaslouží si vysvětlení.
Jak mám něco vysvětlit, když jsem se chlubil, že mi může věřit?
Tak jeďte do Soulu a přesvědčte předsedu.
Zablokoval mi firemní kartu. Nevíš snad, co to znamená?
Chce mi ten projekt vzít.
Tak co máte v plánu?
Co myslíš?
Musím ten projekt za každou cenu dostat do Samdal-ri.
- Nádhera! - Jo!
- To je tak krásné! - Moc hezké!
Takže…
Tvé kamarádky z pevniny
jsou bezelstné.
- Krása! - Že?
Taky chci!
Asi nejsou ten typ, co myslí na pocity ostatních.
Jo…
Mimochodem, kolik máš stanů?
Vzal jsem dva.
Musíme se rozdělit po dvou.
Tři se do jednoho nevejdou.
Paní Cho, rychle přijďte!
Rychle!
To zní skvěle.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Poprvé piju víno venku.
To mi povídej.
Nemůžu uvěřit, žes vzal víno.
No, chtěl jsem si
udělat útulno…
Je to naprosto útulné a úžasné.
Muselo to být těžké.
Ano, bylo to hodně těžké.
Taky jsem nesl stany, tak mě ramena strašně…
- Vážně? - Ano, tady.
Mám tě namasírovat?
- Ano, tady. - Tady?
Tady.
Tady?
Hodně jste se změnila, co jste se sem vrátila, paní Cho.
Já?
Má pravdu. Jako vyměněná.
Dokonce jinak mluvíte.
Nebuď směšná. Jsem úplně stejná.
Zpátky v Soulu
jste byla pořád napjatá a soustředěná, abyste neudělala chybu.
Ale tady vypadáte uvolněněji.
Pijeme, a vy to ani nenahráváte.
Když jste pila, pro jistotu jste se nahrávala.
Když se nad tím zamyslím, na Čedžu jsem se vůbec nenahrávala.
Možná proto, že jste s někým, kdo vám přináší klid.
S váma to bylo taky v pohodě.
- Opravdu? - Jasně.
- Opravdu? - Na to se napijeme.
Je zima, že?
- Jo. - Je ti zima? Vydrž.
Tady máte.
- Díky. - Díky.
Díky.
Tady máš deku.
Co je?
Co?
Nic.
Mimochodem,
vy dvě jste si asi nenašly jinou práci.
Měly jsme různé nabídky.
Práce pro paní Cho nám zařídila hodně respektu.
Aha.
Tak proč na mě čekáte? Kdo ví, kdy se vrátím.
Pracujte jinde.
My nechceme.
Chceme pracovat pro vás.
Máte tu velmi prostorný dům.
Můžeme tam uklízet.
- To beru. - Blázníte?
Proč se vzdáváte své kariéry? Nedělejte to.
Protože vám chceme být po boku.
Já taky.
Bože.
Kde jste se naučily říkat tak dojemné věci?
Na zdraví.
PRODEJNA LUCKY
Ahoj, Sang-tae.
Kam máš namířeno, Dae-seongu?
Do hospody.
- Nesu jim drobné. - Aha.
Zase piješ sám?
Napijeme se spolu. Jen nejdřív odnesu ty drobáky.
Napijeme se tady, jo?
- Dobře. - Dobře.
Tak jo.
Ztrať se, nebo budeš litovat.
Yong-pil a Sam-dal
se neviděli osm let. Ani jednou.
Neprovokuj mě.
Ale nepřestali se mít rádi.
Jaký otec, takový syn.
Cos to řekl?
Ty snad chceš umřít?
Ano!
Staráš se jen o svou zesnulou ženu
a osm let jsi ignoroval bolest svého syna.
Co?
Taková drzost!
Co ještě chceš?
Posledních deset let moje žena každou noc brečela pod dekou,
protože ta tvoje zemřela!
- Jasné? - Ty jeden…
Kvůli pocitu viny se o svou bolest nemohla podělit.
Brečela o samotě.
Jak se opovažuješ?
Opravdu chceš umřít?
- Sakra. - Ty parchante.
Pan-siku, ty…
Co ty o tom víš?
A ty?
Co ty víš?
Ty jeden…
Jak se opovažuješ?
Proč se perete?
Ty…
Vůbec nic nevíš.
Zrak mám čím dál rozmazanější
a paměť mi selhává.
Někdy
celý den koukám na její fotku,
protože jsem zapomněl, jak vypadala.
Takže co ty víš?
Nevíš nic!
Hotovo.
Ty mandarinky jsou moc dobré.
Všechno připraveno. Omluv se nezvaným hostům.
To je on, že?
Cho Yong-pil, jediný návštěvník Paris Magazine.
Jste kamarádi z dětství, že? Děláte spolu i výstavu.
Chodíte spolu?
Hele!
Po tom, co udělal Chung-gi, utekla sem.
Myslíš, že s někým chce chodit?
- Jasně. - Jasně.
Omlouvám se.
Nepůjdeme spát?
Už je pozdě. Nechte to tu a běžte spát.
- Nevadí to? - Ne.
Dobře.
Dobře se zabalte do spacáků. Dneska je zima.
Dobrou noc.
Počkejte, paní Cho.
- Co? - Není tam meteorolog Cho?
Ano, ale ten stan je pro dva. Můžu spát tady.
Co?
Známe se 38 let. Je to v pořádku.
Jděte spát. No tak.
Ale stejně to není správné.
Jsme hubené. Vejdeme se.
Stejně spím na boku.
Nech toho. Dobře se vyspěte. To nevadí.
Je nám to nepříjemné.
- Vyspíme se spolu. - Holky.
Vážně to nevadí.
- Nám taky ne. - Ale…
- Ne. - Říkám, že to nevadí.
Vážně je to dobré.
- Je to dobré. - Holky!
Chodíme spolu.
Takže je to v pořádku.
Bože.
Omlouvám se.
Netušila jsem, že přijedou.
Omlouvám se, dobře?
Co májí za problém?
Proč se do toho pletly, když spolu chodíme?
Proč to udělaly?
Řekla jsem, že jsme spolu jen pár dní, tak chtěly…
Je jedno, jestli je to jen pár dní.
Přinesl jsem víno a rozvěsil světla. To mi není podobné.
Opravdu jsem se snažil.
No tak, omluvila jsem se.
Já se těšila taky. Ani jsem si nevzala ohřívače rukou.
Proč ne?
Myslela jsem, že se ohřeju u tebe.
Pojedeme jindy znovu, jo?
Dobře.
Pojedou s námi zase?
Ne, za žádnou cenu je nebudeme brát s sebou.
Opravdu?
Ano, nebudeme.
Prostě se jich zbavíme.
Vím, že se zdají trochu mimo,
ale mám je opravdu ráda.
To jsem si všiml.
Ony mají rády tebe.
To jo.
A přesto
jsem je tam nechala.
Jeďte autobusem 7780 směr Bongsan a vystupte v Samdal-ri.
Zdravím, pane Cho.
Musíš
se s ní pořád vídat…
i když jsem proti?
Ano.
Proč?
Protože ona…
je ta pravá.
Jako máma byla ta pravá pro tebe.
Nemůžu…
bez ní žít.
Bu Mi-ja je žena, kterou budeš navěky milovat.
A pro mě je to Sam-dal.
Takže,
možná nejsem máma…
ale zkus se starat i o mě.
Co…
Co to máš na hlavě?
Yong-pilův účes.
Nevypadám snad jako on?
Moje drahá…
Nejradši bych ti tu hlavu rozbila. Zbláznil ses?
Nejsi vůbec jako on.
Vážně?
Škoda. Dal jsem tolik peněz, abych se ti líbil.
Hej, Cho Sang-tae.
Proč mě máš tolik rád?
Nevím. Prostě se mi líbíš.
Od hlavy až k patě. Úplně celá.
To není žádný důvod.
Moje srdce patří Cho Yong-pilovi.
Pro tebe už v něm nemám místo.
To mi nevadí,
protože já tě v srdci mám.
I když v tom tvém je jenom Cho Yong-pil,
třeba časem dostanu šanci
se do něj vetřít.
Co když ji nedostaneš?
Stejně…
si nemůžu pomoct.
Pojď, Ha-yul…
Co je?
Kam se poděla?
Cha Ha-yul!
Proč jsi tam byla?
Nasaď si ho.
Ten je tety Jin-dal.
Proč bych ho nosila?
Potřebuješ řetízek na krk.
Opravdu?
Vezmu si svůj.
Nasaď si ho.
Je hezký.
DELFÍNÍ STŘEDISKO ČEDŽU
Co tak soustředěně kreslí?
HA-YULIN SEN JE…
Říkal jsem, že se bude bavit.
Díky.
To je hezký řetízek.
Tohle?
To je…
Díky.
Co to je?
Tohle?
Dárek pro Ha-yul.
Plakáty, které minule udělala, byly hit.
Všichni je chtěli držet.
Má výtvarný talent.
Opravdu?
Takže svůj talent věnovala na dobrou věc.
- Tohle je pro ni? - Ano.
Chtěl jsem udělat plakáty proti tomu zábavnímu parku.
Ale oni ho zase vrátili do Namdal-ri?
Ano.
Proč vzdycháš? Není to dobře?
Haenyeos prý byly proti.
Kdyby tu ten park byl, máma by se už nemohla potápět.
No…
Máma by se kvůli problému se srdcem neměla potápět,
ale ona na tom pořád trvá.
Ten park by jí v tom zabránil.
Aha.
Nevěděl jsem, že má problém se srdcem.
Ano.
A co ty? Tys byl proti kvůli delfínům?
Jasně.
Hlasité zvuky pro ně mohou být nebezpečné.
Stavba bude hlučná.
Máma je šíleně tvrdohlavá.
Při potápění jí hrozí nebezpečí.
Nevadí jí, že se o ni její dcery bojí.
Proč se k ní nepřidáš?
Co?
Jestli máš strach, potápěj se s ní.
Bývalas plavkyně.
No, to je pravda.
Ne, to je směšné. Nejsem haenyeo.
Tak se jí staň. Co ti brání? Máš o ni starost.
To je pravda.
Mami.
Ahoj, Ha-yul.
Pojď se posadit.
Dobře.
To je pro tebe.
Za to, žes ty plakáty nakreslila tak krásně.
Aha. Díky.
Chceš rychle vyrůst, že?
To máš na to, abys byla vysoká.
Dobře.
Chci, abys zůstala malá, Ha-yul.
Nechci, abys vyrostla.
Bylo by hrozné, kdybych byla takhle malá navždy, mami.
PŘIHLASTE SE DO SVĚTOVÉ METEOROLOGICKÉ ORGANIZACE
Bože, vím, že bys tam chtěl.
Hned se přihlas.
Zapomeňte na to. Nikam nejedu.
Nemyslíš, že je tu tvých dovedností škoda?
Brzy na to budeš moc starý.
Říkám, ať na to zapomenete. Nejedu.
Co můžeš ztratit? Jen to zkus.
Haló?
Ahoj.
Pan Cho si najednou vzal volno a dnes se neukázal.
Děje se něco?
Co? Můj táta?
Tati.
Co?
Tak co děláš tady?
Tušíš, kam mohl jít?
Yong-pile.
Vím, kde je.
Myslím, že šel za mámou.
To znamená,
že je ve chrámu?
Ano.
Volal jsem tam.
Říkali, že tam je.
Nejspíš odešel dnes ráno.
Víš co?
Dělal jsem si naděje.
Myslel jsem, že se konečně zajímá o mé city.
Ale mýlil jsem se.
Vstávej. Pojedeme pro něj.
Nevím, co dělat.
Postavil kolem sebe takovou velkou zeď.
A nejde ji zbořit.
Už nevím,
co mám dělat.
Yong-pile.
Co je?
Přijelas sama, abych na tebe mohl křičet?
Jestli chcete, klidně křičte.
Ty proti mně nic nemáš?
Nebojíš se mě?
Ne.
Nikdy jste mi nevadil, ani jsem se vás nebála.
Jak to?
Protože vím, že vy nemáte nic proti mně.
Vím…
že jste jen moc miloval svou ženu.
Vzpomínám si, jak jste mě měl rád.
Vždycky jste mi říkával: „Buď má dcera, Sam-dal.“
Říkával jste to.
Co mě bolelo nejvíc…
bylo to, že mě ten muž, který mě měl tak rád…
jednoho dne začal najednou nenávidět.
Zničehonic jste se změnil.
Opravdu mi to zlomilo srdce.
Tys mě nepřišla přesvědčovat?
Přišla jsem otevřít své srdce.
Vždycky jsem vám to chtěla říct.
Můžete mě nenávidět, jak chcete, ale já bych vám to neudělala.
Vím, proč se ke mně chováte takhle.
Takže počkám.
Vezmu Yong-pila za ruku a budu čekat.
Budu na vás čekat.
Sam-dal.
Ano?
Opravdu bez něj nemůžeš žít?
Vy to víte.
Vždy jsem měla ráda jen jeho.
A asi ho budu milovat
až do své smrti.
Vidíš ten břestovec?
Jsem jako ten strom.
Jak to myslíš?
Nikoho z obyvatel nezajímá,
ale stejně rozbíjí vítr a poskytuje stín.
Jako tenhle břestovec tě budu navždy milovat,
i když ty mě milovat nebudeš.
Myslíš to vážně?
Samozřejmě.
Budu tě milovat až do smrti.
Budu si tě vážit
a…
milovat jen tebe.
Panečku.
Bože.
Sam-dal.
Co tady děláš?
Sešla ses s mým tátou?
Ano.
Sam-dal!
Pane Cho.
Máte
mé požehnání.
Prosím?
Milujte se!
Do toho.
NÁVRAT DO SAMDAL-RI
EPILOG
Cho Sam-dal…
CHO-SAMDAL ZVOLENA FOTOGRAFKOU VÝSTAVY
Vy jste ten reportér?
Jak se vede?
- Paní Cho! - Paní Cho!
Co bude s naší výstavou?
Nevím, jak to novináři zjistili, ale je tu chaos.
- Ale zrušit… - Výstava nebude.
Nemusím ji dělat.
Našel jsem to!
Druhý účet Eun-ju.
Máš velký průšvih. Ukončíme to.
- Ukončíme? - Hej, Eun-hye…
- Zachraň mě. - Ty ses vážně zbláznil?
Proč bys mi pomáhal a všechno vzal na sebe?
Miluju tě.
Proč by ses vzdávala i doma?
Uděláme výstavu tady.
- Tady? - Ano!
Nevzdáme to.
Překlad titulků: Jan Šauer