WELCOME TO SAMDAL-RI
Gjorde du det
på grund av mig?
FOTOGRAF CHO EUN-HYE I FOKUS FÖR MAKTMISSBRUK
Du skrämde mig.
Vad står på?
Vad tittar du på?
Bara… Det…
Vad är det?
Gå hem. Varför är du alltid här?
Gå hem. Okej.
Okej.
Jag går hem. Vi ses.
Hejdå. Jag går nu.
Hejdå.
Vilken idiot…
Vänta. Vad gör hon?
Va? Vänta.
Det har verkligen blivit hennes drickställe.
Förlåt att jag är sen.
Kan du komma i tid? Jag har velat gå hem.
-Förlåt. -Hejdå!
Hejdå.
AVSNITT 6 "DRÖMMARNA" AV CHO YONG-PIL
Jösses.
Åh, nej. Det regnar.
Jösses.
Va?
Sang-do.
Vad gör du här?
Du blir skallig om du blir blöt i regnet.
Det stod inget om regn i väderprognosen idag.
Du har blivit en fastlandsbo.
Jeju-bor förlitar sig inte på väderprognosen.
Herregud.
Sang-do, min godhjärtade vän.
Jag tillbringade halva mitt liv på fastlandet.
-Okej. -Arton år gör mig till infödd där.
Okej, du kan vara fastlandsbo då.
Visste du?
Vadå?
Min drömkvinna kom från fastlandet.
Verkligen?
Vänta. Jag är en fastlandskvinna.
Förresten, hur visste du att jag var här?
Vi kan kalla det telepati.
Vad pratar du om?
Vart ska du nu?
Det regnar! Fäll upp suffletten!
Sang-do, din axel är genomblöt!
Det är okej. Bara vår fastland-VIP är torr.
Du kommer skylla på mig om du blir förkyld.
Luta det mer åt din sida.
Vi kan klämma in oss under det.
Jaha. Okej.
Yong-pil.
Hej.
Tänk att jag stöter på er här.
Vart ska ni?
Du då?
Vart är du på väg i regnet?
Du är genomblöt.
Jag?
Jag ville bara springa idag så…
Va?
Varför har du inget paraply i det här vädret? Ta detta.
Okej.
Varför har du två paraplyer?
Va?
Jag skulle bara jogga
och tänkte att jag kunde stöta på nån som behövde ett paraply.
Det är snällt.
Om du säger det.
Din väderprognos var fel. Det skulle ju inte regna.
Jag sa att det skulle regna. De trodde mig inte.
Du måste vinna deras förtroende.
Bara då tror de på vad du säger.
Det är inte sant. Alla litar på mig.
Jo, säkert. De håller säkert inte med.
Jag vet att fröken Cho aldrig skulle göra det.
Hon frågade om vår tidnings utbytesprogram en gång.
Hon ville skicka Eun-ju.
Så varför skulle hon förråda henne?
Ja, precis.
Vad orättvist att de hävde kontraktet bara på vad Eun-ju sa.
Kan du prata med tidningen åt oss…
De är försiktiga. Sanningen kvittar.
Firmor måste vara försiktiga med kontroverser.
Kan du åtminstone göra en intervju och försvara fröken Cho?
Hörni.
Ni borde söka nya jobb på en annan studio.
Fröken Cho skulle aldrig göra såna saker, men…
Man vet aldrig.
Jag borde gå. Förresten,
angående Magazine X-projektet,
Chung-gi hjälpte Eun-ju att få det.
Det är allt jag kan göra för er.
Han vänstrade och förödmjukades.
Hur kunde han vara så patetisk och hämnas så här?
Jag kan inte tro redaktören heller.
Fröken Cho tackade nej till alla andra tidningsjobb.
Det var så hon blev projektledaren.
Varför försvarade hon inte Cho?
Det är inte bara hon.
Alla undviker fröken Cho.
Förresten,
varför gör fröken Cho inget?
Hon kan stämma Eun-ju för ärekränkning eller nåt sånt.
Varför har hon inte gjort nåt?
Vem vet.
Vi går.
Okej.
Va?
Vad gör du?
Det är fröken Chos.
Va?
Vilka är ni?
Varför rör ni mina grejer?
Förlåt. Men det här är vår portfölj.
Ursäkta?
Den är vår.
Jag har sett klätterställningen.
Fröken Cho hade valt ett lekplatstema för projektet.
Det är portföljen.
Va?
MAGAZINE X PROJEKTPORTFÖLJ FOTOGRAF BANG EUN-JU
Den lilla tjuven.
Hur kunde hon stjäla från oss?
Det är dan hon kom för att packa ihop.
De har väl möte om det här idag?
Jag har inte sett reportern från igår.
Han får säkert inte säga att jag är här.
Precis.
Varför blandade du dig i när du kom hit för att slippa reportrar?
Du är fortfarande lika lättretad.
Du har inte förändrats.
Visst, Yong-pil?
Hon har inte förändrats.
Va? Ja.
Gissa vad som händer efter mer dejting och en högre lön.
Man förändras.
Människor förändras.
Sluta låtsas som att du vet allt om mig.
Folk förändras inte så lätt.
Jag tror inte heller att hon förändrats.
Om folk förändrades i alla situationer vore de Transformers.
Sang-do.
Det är inte sant. Jag är inte lättretad.
Kom igen. Du har alltid varit sån.
Du pratar om mitt tidigare jag.
Jag har mognat.
Jag tappade inte humöret. Allt var planerat.
Jag planerade att försvara mig.
Var det planerat? Bilkameran också?
Var allt planerat? Du är otrolig.
Ja, allt var planerat.
Hejdå, Sang-do, vi ses sen.
Vad är det med henne?
Lättretad som vanligt.
Folk förändras inte.
Hon är irriterad.
Jag tål inte Yong-pil.
Han har ju inte förändrats.
Han är så outhärdlig.
REGIASSISTENT KO EUN-BI
Eun-bi.
Vad tittar jag på?
Det är din lekplatsportfölj.
Eun-ju stal den.
Hon använder din portfölj för Magazine X-projektet!
Hon är otrolig.
Eun-ju blåljög om maktmissbruket och allt annat.
Hon låtsades för att stjäla ditt arbete och ta din plats!
Otroligt!
Sang-do!
Åh, du är tillbaka?
Kan du skjutsa mig till flygplatsen?
Varför då?
Jag måste tillbaka till Seoul.
Varför så plötsligt?
Jag måste kolla en sak.
Kolla vad? Är nåt på tok?
Allt.
Precis allt.
Jag tror att jag äntligen har bevis mot Eun-ju.
Åk då.
Vi åker ihop.
Jag följer med. Tror du inte att det kan vara farligt för dig?
Glöm det. Varför vill du åka?
-Jag följer med. -Vad är det med dig?
Vem vet vad som händer?
Sang-do, strunta i honom, bara kör.
Jag skulle vilja det, men motorn startar inte.
Du kunde ha gett mig bilnycklarna istället för att köra.
Du med.
Jag har mycket fritid.
Släpp av mig på flygplatsen bara.
Sam-dal.
Du kom inte hit för att slippa reportrarna, va?
Varför gjorde de slut från första början?
Hallå!
Får jag inte oroa…
Tusan också.
Kom igen!
Herregud!
Vad är det?
Herregud.
Jag kan inte fatta att jag firade hennes födsel.
Jösses.
Din galning.
Stanna bilen.
Kom ut!
Stanna där, idiot!
Kom igen, mamma!
Jag sa ju att jag inte ville göra det här!
Jag ville inte göra det!
Seriöst.
Fan också.
Vänta.
Stanna.
Vad är problemet? Vad hände?
Prata med mig. Hur kan du tjäna pengar om du går så här?
Du.
Du måste tro att jag är oduglig på grund av mitt beteende.
Jag är ju Cho Jin-dal.
Vet du hur många flygbolag som vill anställa mig?
Jag menade inte så.
Den här familjen…
Lyssna noga.
Från och med nu
ska jag följa mitt hjärta.
Jag tänker inte göra nåt…
…som jag inte vill.
SAMDAL-RIS MASKOT HUS
Heter du också Sam-dal?
Så heter min moster.
Ditt liv måste vara lika tufft som hennes.
Heter du Ha-yul?
Du är väl Hae-dals dotter?
Herregud. Du är så stor nu.
Vi bar henne på våra ryggar vid rastplatsen när hon var så liten.
Jag kommer inte ihåg det, men tack.
Jag kan inte fatta att Hae-dal uppfostrade henne så väl själv.
Hon var helt ensam. Stackaren.
De borde ha gjort ritualen.
Men fru Ko vägrade och gav sig aldrig.
Du har rätt. Shamanen föreslog det. Hon sa att pappan inte skulle leva länge.
Man ska alltid lyssna på en shaman.
Ja. De borde ha gjort ritualen.
-Frun. -Ja?
Är min mormor anledningen till min pappas död?
Va? Nej.
Det är inte sant.
Men det är vad du sa nyss.
Du sa att min pappa dog för att min mormor inte gjorde ritualen.
Herregud.
Raring, det var inte det jag menade.
Min pappa försvann lite tidigare för att hans tid var över.
Det var ingens fel.
Tänk hur ledsen min mormor skulle bli
om hon hörde er säga såna saker.
Ha-yul, vi är ledsna.
Vi borde inte ha sagt så.
Vi är ledsna.
Vad tänkte vi på?.
Vi är ledsna. Herregud.
Har du nånsin sett en delfin?
Hej.
Varför använder en vuxen som du en kikare för att se på delfiner?
Bara titta på dem direkt.
Men då kan jag inte skilja på dem.
Skiljer du på fiskar innan du äter dem?
Delfiner är alla lika.
Du, ungen.
Jag är ingen unge. Jag går i tvåan.
Okej, unge i tvåan. Delfiner skiljer sig från fiskar.
Deras IQ är 90
och deras EQ är som människors.
De kan sympatisera och har empati som du och jag. Okej?
Jag förstår.
Såg du delfinen som hoppade? Det är Namchun.
Den bredvid är Palbong.
De är ett par.
Om du tittar närmare ser du en bebisdelfin som heter Oryong.
Han är deras son.
Jag förstår.
Oryong.
Namchun är väldigt lekfull.
Oryong brås nog på honom.
Du måste stå Namchun väldigt nära.
Självklart. Vi är bästa kompisar.
Cha Ha-yul!
Du, ungen. Var försiktig.
Ha så kul med att titta på Namchuns familj.
Hejdå.
Vem var det?
Bara nån som är lite korkad.
Jag har sagt åt dig att inte umgås med konstigt folk.
Vi går.
-En biljett till Gimpo. -En biljett till Gimpo.
Nej, två.
Vad händer?
Ska ni också åka?
-Jag är ledig imorgon ändå. -Jag har bara mycket fritid.
Okej. Tack.
Jösses. Gå medan jag är snäll.
Kan du betala för min? Jag överför pengarna. Älskar dig.
Du…
Okej. Tack.
MAGAZINE X PROJEKTPORTFÖLJ FOTOGRAF BANG EUN-JU
Jag älskar konceptet.
Ja, det ger Y2K-vibbar.
Färgerna sticker ut också.
Klätterställningens färger ändras enligt klädernas färger.
-Vad bra. -Jösses, Eun-ju.
Jag menar, fröken Bang.
Jag visste inte att du var så bra.
Varför har du inte gått solo tidigare?
Jag gjorde det här i sista minuten.
Och det är så bra? Nu skryter du bara.
Hon är bara ödmjuk.
-Du är för ödmjuk. -Ja.
-Jag älskar konceptet. -Jag med.
Angående konceptet, är det…
…ditt?
Självklart.
Jaha.
Verkligen?
Vad är det?
Tror du att jag stal det?
Nej.
Eun-ju, glöm inte ditt kaffe.
Jag…
På ditt skrivbord.
Jag ska fylla rutschkanan med blommor.
Jag gillar det.
Jag ska blanda olika blommor så att det blir färgglatt.
Jag förstår.
Ska vi ha samma färger?
Ja, det blir likt detta fotot.
Är det Cho Eun-hye?
-Det är hon. -Ja.
-Yong-pil. -Ja?
Nej, jag frågar senare.
Borde vi ha gått in med henne?
Det behövs inte.
Hon klarar sig. Detta är Seoul. Och hon är vuxen.
Eller hur?
Var inte det Cho Eun-hye?
Jag såg henne också.
Vad gör hon här?
Är det på grund av redaktören, Cheon Chung-gi?
Lägg av.
Du har rätt.
-Assistenten jobbar med honom. -Ja.
Hon konfronterar honom nog.
-Ursäkta. -Ja?
Var är herr Cheons möte?
I mötesrummet där nere.
Tack.
Varför sa du det? Eun-ju är där.
Vad ska jag göra? Stoppa henne?
Modellens hår, smink och rekvisita då?
Det lämnar jag åt er.
-Va? -Va?
Vänta.
Du måste åtminstone berätta helhetskonceptet.
Precis.
Jag lämnar det åt er.
Ni fixar det.
Vänta. Varför måste vi komma på…
Har du några idéer…
Herregud.
Fröken Cho?
Cho Eun-hye.
Det var länge sen.
Vad gör du här?
Jag hade några frågor till dig.
Jag vet redan svaret på en.
Låt mig ställa en annan fråga.
-Eun-ju… -Fröken Cho!
Lugna dig.
Eun-hye, vi pratar utanför.
Håll dig utanför.
Ställ inte till en scen här.
En scen?
Ursäkta, herrn.
Lekplats, klätterställning, rutschkana, blommor.
Låter det bekant?
Tja…
Du förstår…
Människor kan ha liknande idéer.
De kan komma på liknande saker.
Vad är din fråga?
Fröken Cho.
Varför svarar hon inte?
Jobbar de två här?
-Visste du det? -Nej.
Jag kan inte fatta att de hade en affär och stal hennes arbete.
Sang-do, kolla den sidan. Jag kollar denna sidan.
Okej.
Vad är det?
Tror du att jag stal ditt arbete?
Du måste tro att jag inte har en chans mot dig.
Jag kan också komma på bra idéer.
Det var bara…
…för referens.
Det var för referens.
Ville du konfrontera mig?
Nej, jag kom inte för det.
Jag hade bara en fråga.
Försökte du verkligen…
…begå självmord
på grund av mig?
Va?
Kom du hit för att fråga det?
Varför nu?
"Varför?"
Är det inte uppenbart? Nån försökte ta sitt liv
på grund av mig.
Var det på grund av mig?
För att jag var hård mot dig?
Du borde veta svaret på det.
Ja.
Det gör jag.
Det var inte mitt fel.
Jag behandlade dig inte illa.
Jag har tänkt tillbaka på det
och jag har aldrig gjort nåt som skulle
få dig att ta ditt liv.
Jag fortsätter att undra:
"Varför skulle hon det?"
Varför?
Var det verkligen på grund av mig?
Ingen vill lyssna, så du tänker bara sitta här?
Åk till Seoul och stäm henne för ärekränkning.
Varför gör du inget? Du sa att du aldrig mobbat henne.
Det gjorde jag inte.
Men…
…vem vet?
Var det på grund av mig?
Mobbade jag henne utan att inse det?
Provocerade jag henne den dan med mina ord av nån anledning?
"Tänk om det är sant?"
Tänk om…
…hon försökte ta sitt liv på grund av mig?"
För varför skulle du göra så mot mig
om jag verkligen var oskyldig?
Mitt huvud höll på att explodera.
Men sen…
…när jag såg att du stal arbetet,
tänkte jag annorlunda.
Du kanske…
…bara ville trampa ner mig och göra karriär.
Spelar det nån roll längre?
Ingen vill lyssna på dig nu.
Det spelar ingen roll om andra inte tror på mig.
Jag borde åtminstone få veta sanningen.
Var det på grund av mig?
Försökte du…
…ta ditt liv på grund av mig?
Nej.
Eun-ju, det här är inte rätt.
Vi pratar om det här. Okej?
Eun-ju. Bang Eun-ju.
Det var inte ditt fel.
Jag tror inte…
Ska du inte gå in?
Vad gör vi?
Hallå!
Eun-hye!
Vad gjorde du?
Hur kunde du?
Hur kunde du göra så mot mig?
-Hur kunde du? -Du.
Släpp henne!
Vi går.
Vem är du?
Rör inte mig, din skitstövel.
Såvida du inte vill dö.
Det var inte på grund av mig.
Hon gjorde det inte på grund av mig.
Hon medgav det.
Det var inte jag.
Det var inte på grund av mig.
Har han hittat henne än?
Är det kul?
Borstar du tänderna för att det är kul?
Du gör det för att du måste.
Du går bara i tvåan.
Titta här.
Du behöver inte jobba på treornas arbetsbok.
Jo.
Moster Sam-dal sa det.
Hon sa att jag skulle jobba hårdare än andra för att uppnå mina drömmar.
Du har aldrig sagt vad du vill bli.
Jag ska läsa din dagbok när du sover.
Mamma!
Berätta då.
Vad vill du bli? Din mamma borde få veta.
Nej.
Varför inte?
Jag berättar i sinom tid.
Jag hatar folk som bara pratar utan att handla.
Jag kan inte bli sån, jag skulle hata mig själv.
Jösses.
Du är så envis. Okej, du vinner.
Kom igen. Stör henne inte här hon pluggar.
Jag stör henne inte.
Oj, det är knepiga frågor.
Du är så smart.
Vad har du gjort idag, Ha-yul?
Jag promenerade.
Gjorde du?
Du måste ha gått runt hela kvarteret.
Var det tyst och lugnt?
Nej, jag gillar inte vårt kvarter.
Va?
Varför inte?
Är det för att vi inte har de där leklanden du gillar?
Jag är för gammal för såna.
I så fall,
varför ogillar du kvarteret?
Vad är det?
-Morfar. -Ja?
Alla i det här kvarteret tycker synd om mig när de ser mig.
Det är därför.
-Har du gråtit klart? -Va?
-Ja.
Förlåt.
Hallå!
Jag visste inte att ni var här.
Vi stötte bara på varandra.
Jaha.
Här.
Håll denna över ögonen.
Okej.
Du kan dricka din.
Okej.
Ska vi åka tillbaka till Jeju om du är klar?
-Ni kan åka. Jag är inte klar här. -Va?
Sam-dal.
Jag har hört hans röst nånstans.
Är det verkligen viktigt nu?
Det är irriterande hur han blängde på mig.
Visste du om detta?
Jag fortsätter att driva det här temat.
Låtsas som att vi kom på det först.
Men du stal det. Det finns bevis.
Säg bara att hon stal min idé.
-Att jag gick dit för att bekräfta det. -Men det…
Varför skulle jag stjäla dina idéer?
Vadå? Vad händer?
Och vem var den där killen?
Är han killen från…
Har du fler frågor till mig?
Nej, jag har nåt att säga.
Som jag gjorde med honom,
ska du få detta också.
Ta mitt koncept.
Använd samma kamera, ljus och personal som jag har.
Försök.
Tror du inte jag kan?
Eun-ju,
jag trodde aldrig att du var mindre kompetent än jag
eller att du inte kan komma på bra idéer.
Men efter idag känner jag så.
Va?
Hur långt tror du att du kommer på min idé?
-Hur länge tror du att det varar? -Varför dra in…
Tänk att du är så arrogant fortfarande.
Du är inte i ställning till det.
Du har förlorat alla dina kontakter.
Ändå tror du att du är nåt?
Du har rätt.
Jag förlorade allt tack vare dig.
Jag är i en dålig sits nu.
Men oavsett hur tufft det är
eller om det inte går som planerat,
kommer jag alltid att ha rent samvete.
Tack.
Jag har lärt mig mycket tack vare dig.
Av dig
och honom
och allt annat.
Varenda liten grej!
Jag hade levt hela livet utan att veta att detta var falskt.
Använd mitt koncept och visa vad du går för.
Du kanske ska ta bort blommorna från rutschkanan. Smaklöst.
Vänta, herrn!
-Det är nån kvar därinne. -Ursäkta?
Jag kollade nyss. Alla har gått hem.
Nån gick in och har inte kommit ut.
Det stämmer.
De kanske tog bakdörren.
-Det finns mer än en dörr. -Men…
Vad ska vi göra?
Var är bakdörren?
Bakdörren är också låst. Vart tog hon vägen?
Hon svarar inte heller.
Hon kanske åkte hem eller till studion.
Tveksamt. Det finns reportrar där.
Det går inga flyg, så hon åkte nog inte tillbaka.
Jag vet inte mycket om Seoul.
Vet du var hon kan vara?
SEOUL BANK
Sang-do, vänta.
-Va? -Ring mig om du ser henne.
Yong-pil!
Vart har hon tagit vägen nu?
Snälla, mamma.
Kan du köpa en kamera till mig?
Jag vill så gärna bli fotograf. Snälla?
Mamma, jag lovar
att bli framgångsrik och ge dig ett bekvämt liv.
Mamma, snälla.
Snälla, köp en kamera till mig. Jag ska jobba hårt.
Jag ska göra mitt bästa, så snälla köp en till mig.
Snälla!
Ser du? Jag sa att jag tog bra foton.
Universitetet bekräftade min talang.
Tack vare dina betyg, inte din talang.
Hur kan du tävla mot de smarta barnen på fastlandet?
Var inte löjlig.
Till och med fotograf Seo Hui-ju är från Gyeongsang-provinsen.
Sam-dal.
Vad står på? Varför gråter du?
Vad är det? Vem fick dig att gråta?
Jag vill åka hem.
Jag vill åka tillbaka till Jeju.
Jag vantrivs här. Det är för tufft.
Okej, gråt inte. Kom.
Jag har inte kunnat sova på tre nätter.
Men jag blir ändå utskälld varje dag och jag har inte ens hunnit äta.
Min kamera gick sönder också. Vad ska jag göra?
Yong-pil, jag vill åka hem.
Okej. Gråt inte. Okej?
Vi åker hem.
Glöm allt, okej?
Sluta bara.
Varför gå igenom allt det här?
Varför låta dem plåga dig?
Bry dig inte om att bli en korkad fotograf!
Varför skulle du lämna dina föräldrar för att lida här?
Sam-dal, vet du vad?
Jag är alltid beredd att återvända till Jeju med dig. Okej?
Bry dig inte om att bli fotograf.
Vad är poängen? Ge upp din fåniga dröm.
Den är inte fånig.
Ska du fortsätta att bli en dum fotograf?
Ja, det ska jag.
Vänta bara.
Jag ska göra vad som krävs för att bli en riktigt bra en.
En riktigt bra, dum fotograf.
Jag trodde att jag äntligen skulle återvända till Jeju tack vare dig.
Jag sa ju att det aldrig händer.
Se bara. Jag återvänder inte till Jeju.
Så berätta.
Grät du för att du saknade din mamma?
Det är inte därför.
Ljug inte.
Du gråter för att du saknar henne.
-Det är inte sant. -Verkligen?
Okej då. Jag har förberett
nåt speciellt för vår lipsill Sam-dal.
-Okej? -Vad är det?
Framför Jeju Sarang Bank sitter Jejus stolthet, Cho Yong-Pil.
Vad gör du?
Jag drömde om
En imponerande stad
Yong-pil, sluta! Sluta sjunga!
Det var en kall och farlig plats
Vad gör du?
Efter att ha förirrat mig Står jag vid en sjabbig dörr
Och jag fäller dessa sorgsna tårar
Le lite.
Det är fint.
Cho Eun-hye!
Hur kan du somna på jobbet?
Förlåt.
Packa ihop om du vill sova. Gå ut!
Förlåt.
-Eun-hye! -Ja, frun?
-Vi behöver mer ljus här uppe. -Ja.
Cho Eun-hye.
Okej, jag kommer.
Åh, nej. Jösses!
Vad gör jag?
Det regnar.
Hej, fru Seo.
Varför svarar du inte?
Var sjutton tog han vägen?
Så löjligt.
Hon låter dig få mig?
Som om jag är en sak.
Jag hatar henne så mycket.
Varför är hon lugn efter att ha förlorat allt?
Hon blir inte stressad så lätt.
Cho Eun-hye är löjlig!
Varför är hon så lugn när hon inte har nåt?
Herregud.
CHEON CHUNG-GI
Vem är du?
Cheon Chung-gi, din idiot!
-Varför gör du så? -Vem är du?
Jag är Cho Eun-hyes bror, din idiot.
Ring polisen.
Jag ska bara…
Din lilla…
Håll dig borta från henne.
Annars dör du.
Vad är hans problem?
Den lilla…
Så?
Gick du tillbaka och krossade dem?
Vad är det? Du var fast besluten att lära dem en läxa.
Du skulle ha gjort det.
Varför gjorde du inte det? Det är inte likt dig.
Inte likt mig?
Vad är likt mig då?
Att ta tag i deras hår och jaga upp mig?
Om jag gjorde sånt
hade jag inte kunnat nå hit.
Jag undertryckte min ilska hela tiden.
Jag låtsades vara okej och självsäker.
Det var så jag kom så långt.
Men sen insåg jag
att jag hade förändrats så mycket.
Så jag var rädd för att konfrontera Eun-ju.
Varför? Ifall du fick reda på att du var skyldig?
Ja.
Utifall jag gjort nåt utan att inse det.
Sa du inte att du var du trots att du har förändrats?
Det är sant. Fundera på det.
Du kan förändras, men du är ändå Cho Sam-dal.
Men vet du vad?
Cho Sam-dal
är inte typen som sårar andra.
Så oroa dig inte.
Lita på dig själv.
Varför gör du den minen?
Jag ger dig bra råd.
Jag menar det.
Jag säger det inte bara så att du mår bättre.
Jag säger sanningen.
Hur visste du att jag var här?
Minns du inte?
Du satt alltid här med sammanbitna tänder och ville inte till Jeju.
Gjorde jag?
Vad är det?
Är detta enda stället i Seoul som känns som hemma?
Självklart inte.
Det påminner om mig själv.
Vad menar du?
Jeju Sarang Bank mitt i Seoul verkar konstigt.
Folk i Seoul undrar nog varför banken finns här.
Banken måste känna sig obekväm.
Se hur den står där så fräckt.
Den har ingen att förlita sig på.
Det är synd om den.
Och du är sån?
Jag var det då.
Och kanske nu med.
Jag försökte verkligen hänga kvar,
men jag har ingen att förlita mig på här.
Redaktören jag jobbade med i 13 år
ignorerade mina samtal när nyheten kom ut.
Till och med kändisarna som bara ville jobba med mig
vände mig ryggen.
Vi jobbade ihop i över tio år.
Men ingen frågade om det var sant eller ville stötta mig.
Ingen kollade hur jag mådde.
Ingen brydde sig.
De vill inte ha med mig att göra nu när jag inte är framgångsrik.
Jag slet för att komma så här långt.
Men det känns meningslöst nu.
Vad konstigt.
Varför känns det så tomt?
Stan?
Den ser likadan ut.
Du har fel.
Det känns som om nån lämnat ön. Sang-do har väl inte kört förbi idag?
-Hans bil gick sönder. -Va?
Han lämnade suffletten nere i regnet.
Bilen måste ha översvämmats.
Rätt åt honom. Bilen var så bullrig. Yong-pil då?
Han åkte till Seoul igår på sin lediga dag.
Jag visste det. Varför då?
Yong-pil? Varför skulle han dit?
-Hej. -Hej.
Jag vet inte heller. Jag hörde från hans jobb bara.
Mamma, kan jag få nudlar?
Jaså?
RAMYEON
Varför skulle Yong-pil till fastlandet?
Ingen aning.
Varför åkte han dit?
Hejdå.
Mamma, jag bad om att få nudlar.
Är jag osynlig?
ATT FÖRSTÅ FOTOGRAFI
Jag ska uppnå mina mål och bli en inspiration.
Se upp, hörni! Kom igen!
Jag ägnade de senaste 20 åren åt fotografi.
Nu när det är borta känner jag mig vilse.
Jag vet inte vad jag ska göra när jag vaknar.
Jag vet inte vad jag ska prata om med andra.
Innan jag blev fotograf…
…minns jag inte vad jag brukade göra.
Sam-dal.
Vi letar efter henne. Vi klarar det.
Inte fotografen Cho Eun-hye.
Cho Sam-dal.
Va?
Fundera på det.
Din dröm må ha försvunnit, men du finns kvar.
Vi ska hitta henne.
Vi hittar den riktiga Cho Sam-dal istället för fotografen Cho Eun-hye.
Mamma, jag är hungrig!
Var var du hela natten som gjorde dig så hungrig?
-Åt du ingenting? -Nix.
Det fanns inget att äta.
Sam-dal, åkte du till Seoul?
Varför rotar du i mina grejer?
Varför åkte du dit?
Datumet var igår.
Sköt dig själv.
Det var inget, jag hade bara ett ärende.
Så jag åkte dit och roade mig.
Okej. Ät upp då.
Viill du ha nåt mer?
Mer ris.
Du bad mig att inte skicka smårätter när du var på fastlandet.
Har du aptit nu när du har problem?
Det är inte så.
Förneka det inte.
Du hotade att inte äta nåt jag skickade. Du skulle slänga det.
Jösses.
Jag ville äta det, men jag kunde inte.
Jag hade ingen tid att äta.
Jag hade tur om jag kom hem på kvällen, än mindre äta din mat.
Det var hemskt att behöva slänga rutten mat.
Du har ingen aning.
Jag vill ha mer. Jag ska äta allt.
Jag ska ta igen det jag inte kunde äta då.
Vad är detta?
Vad är det här?
Va?
Pappa!
Jag trodde vi var överens om att inte röra varandras saker.
Jag ska rota i dina saker när jag städar om du gör så här.
Va? Hotar du mig?
Varför har du det där?
Du behöver inte veta allt om mig.
Våra liv är så upptagna.
Sköt dig själv och gå inte in på mitt rum.
Pappa!
Det här är ju ingen papperskorg.
Kära nån.
Släng inte bort den här! Det röda…
Det röda garnet.
Vad är det med honom?
Herregud, fru Ko.
Yong-pil bad dig låta den vara.
Bara låt den vara.
Yong-pil blir sårad om han ser den.
Den är för sliten. Jag borde ta bort den.
Förresten, var är han? Har inte sett honom sen igår.
Yong-pil?
Han åkte till fastlandet igår.
Han tog ledigt.
-Va? -Ja.
Varför behövde han ta ledigt för att åka dit?
Ingen aning.
Eun-u hörde det från Yong-pils jobb. Han vet inte heller.
-Sa Eun-u det? -Ja.
Jag trodde att Power Rangers visste allt om varandra.
Jag trodde att de inte visste nåt.
Herregud, du skrämde mig. Vad är det?
Inget.
Jag borde gå först.
Se till att packa ihop och gå hem.
Va?
-Går du? -Fru Ko!
Vad händer?
Sam-dal, var…
Vad händer?
Han åkte till fastlandet igår. Han tog ledigt.
-Vad gör du? -Va?
Varför dödade du bläckfisken?
Din mamma slet för att få hit dem levande,
och du dödar den bara.
-Kan du sticka snart? -Hej.
Hej.
Ni två kan sitta här.
Yong-pil.
Ja?
Vad gör du?
Jag kom för en stund sen.
Din anställde ville äta, så jag tog över.
Varför det?
De kommer tillbaka.
Det är bara det…
Kan jag få en kopp kaffe?
Jag ville så gärna klå upp honom.
"Ring polisen."
Vad är vitsen med att klå upp honom?
Slöseri på energi. Bra att du lät bli.
Förresten, kaffet från din varuautomat är jättegott.
Anlitar du människor som jobbar inne i maskinen också?
Vad säger du?
Var Sam-dal här igår?
Hon går jämt till ett särskilt ställe.
Du vet fortfarande allt om henne.
Är det du, mamma?
Vad gör du?
Varför har du det?
Får jag fråga en sak?
Vad är det?
Hur visste du…
…att Sam-dal inte hade ett paraply igår?
Varför har du inget paraply i det här vädret? Ta detta.
Okej.
Du har inte kommit över henne än.
BOARDING PASS SEOUL
Sam-dal,
har du fortfarande känslor för Yong-pil?
WELCOME TO SAMDAL-RI
KOREA SJUNGER JEJU
Yong-pil.
Du borde ha stora drömmar, inte nöja dig med en liten ström.
Kom igen, Sang-tae.
Varför inte en liten ström?
Jag gillar Jeju.
Ja, det är okej.
Du behöver inte ha drömmar än. Ta din tid.
Mamma, jag gillar små strömmar. Jag har ändå en dröm.
Jaså?
Vad är din dröm då?
Det är du och Sam-dal.
Va?
Är vi din dröm?
Ja. En dröm behöver inte handla om ett yrke.
Ni två är min dröm.
När era drömmar besannas, gör mina det också.
Drömmar ska kanske inte uppnås
utan skyddas.
Och kanske
har min dröm…
…fortfarande hopp.
Hej, vart ska du?
Jag ska hitta Sam-dal istället för Eun-hye.
Olle-leden? Tog hon den?
-Låt mig bara inte se honom. -Älskling!
Hur har du haft det?
Ursäkta! Har du 500 won?
Är det okej att jag gillar henne? Jag har jämt gjort det.
Är Sam-dal tillbaka?
För att bo i Jeju?
Berätta inte för mamma att vi åkte till Seoul tillsammans.
Sam-dal och Yong-pil är tillsammans igen.
Va?
Vad gör du?
Undertexter: Jeni Orimalade