BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
Chiar ai făcut asta
din cauza mea?
CHO EUN-HYE ÎN LUMINA REFLECTOARELOR PENTRU ABUZ
M-ai speriat.
Ce s-a întâmplat?
La ce te uiți?
Doar că…
Ce este?
Du-te acasă! Ce cauți mereu aici?
Mă duc acasă. Bine.
Bine.
Plec acasă. Pa!
Pa! Plec.
Pa!
Ce idiot!
Stai puțin! Ce face?
Nu, stai!
Cred că ăsta e locul ei preferat de băut.
Scuze de întârziere!
De ce întârzii? Abia așteptam să plec acasă!
- Scuze! - Pa!
Pa!
EPISODUL 6 „VISELE” DE CHO YONG-PIL
Doamne!
Vai, nu! Plouă.
Doamne!
Ce?
Sang-do.
Ce cauți aici?
Chelești dacă stai în ploaie.
La meteo n-au spus că plouă azi.
Ai devenit continentală sadea.
Locuitorii din Jeju nu se bazează pe prognoză.
Isuse!
Sang-do, prietenul meu de treabă.
Mi-am petrecut jumătate din viață pe continent.
- Da. - Stau de 18 ani acolo, sunt de-a locului.
Bine, atunci fii continentală!
Știai?
Ce?
Îmi plăceau femeile de pe continent.
Serios?
Stai! Și eu sunt de pe continent.
Apropo, de unde știai că sunt aici?
Să spunem că a fost telepatie.
Ce tot spui?
Unde mai pleci acum?
O să plouă. Pune capota!
Sang-do, ai umărul fleașcă.
E-n regulă. Câtă vreme vedeta noastră e uscată.
Cum spui tu! Să nu dai vina pe mine dacă răcești!
Înclin-o mai în partea ta!
Sau ne băgăm amândoi sub ea.
Da. Bine.
Yong-pil.
Bună!
Nu mă așteptam să te văd aici.
Unde te duci?
Dar tu?
De ce alergi prin ploaie?
Vai, ești ud leoarcă.
Eu?
Am avut chef să alerg azi, așa că…
Ce?
De ce nu ai umbrelă pe vremea asta? Poftim!
Bine.
De ce ai două umbrele?
Ce?
M-am gândit…
că poate dau de cineva care are nevoie de umbrelă în timp ce aleargă.
Un gest drăguț.
Dacă spui tu!
Prognoza ta a fost greșită. Ai spus că nu plouă.
Ba am spus că plouă. Doar că nu m-au crezut.
Trebuie să le câștigi încrederea.
Doar atunci vor asculta ce spui.
Nu e adevărat. Fac cele mai bune prognoze.
Vezi să nu! Sigur ei sunt de altă părere.
Normal că știu că dra Cho n-ar face așa ceva.
A întrebat de programul revistei de studii în străinătate.
Voia s-o înscrie pe Eun-ju.
Și de ce i-ar face asta?
Povestește-mi!
Nu e corect că au terminat contractul doar pe vorbele lui Eun-ju.
Ai putea să vorbești la revistă pentru noi…
Sunt precauți. Adevărul nu contează.
La cea mai mică problemă, firmele devin prudente.
N-ai putea să dai un interviu s-o aperi pe dra Cho?
Fetelor,
mai bine vă căutați o slujbă la alt studio.
Știu că dra Cho n-ar face așa ceva, dar…
nu se știe niciodată.
Ar trebui să plec. Apropo
de proiectul Revistei X…
Se pare că Chung-gi a ajutat-o pe Eun-ju.
Asta e tot ce pot face pentru voi.
Chung-gi a înșelat-o și a fost umilit.
Cum poate să se răzbune cu atâta josnicie?
Și n-o înțeleg nici pe editoarea aia…
Dra Cho a refuzat toate revistele ca să lucreze cu ea.
A fost și promovată pentru asta.
Cum poate să n-o apere pe dra Cho?
Nu doar ea procedează așa.
S-au dat cu toții la fund.
Apropo,
dra Cho de ce nu face nimic?
Ar putea s-o dea în judecată pe Eun-ju pentru defăimare.
De ce nu face nimic?
Cine știe?
Să mergem!
Bine.
Ce faci?
Este al drei Cho.
Ce?
Cine sunteți?
De ce-mi atingeți lucrurile?
Îmi pare rău, dar acest portofoliu este de la studioul nostru.
Poftim?
E al nostru.
Recunosc tema cu jungla.
Tematica drei Cho cu locul de joacă pentru Revista X.
Ăla e portofoliul.
Ce?
PORTOFOLIU REVISTA X FOTOGRAFA BANG EUN-JU
Hoața aia afurisită!
Cum să fure de la noi?
Aia e ziua când și-a luat lucrurile.
Au o ședință despre asta azi, nu?
Nu l-am văzut pe reporter de ieri.
Nu poate spune nimănui că-s aici.
Exact.
De ce te-ai băgat ieri, dacă ai venit aici să fugi de reporteri?
Ești la fel de repezită.
Nu te-ai schimbat.
Nu, Yong-pil?
Nu s-a schimbat deloc.
Ce? Exact.
Ce se întâmplă când ai mai multe relații și un salariu mai mare?
Te schimbi.
Oamenii se schimbă.
Nu te purta de parcă știi tot despre mine!
Oamenii nu se schimbă așa ușor.
Nici eu nu cred că s-a schimbat.
Dacă oamenii s-ar schimba mereu, ar fi ca Transformers.
Hei, Sang-do!
Nu e adevărat. N-am fost repezită.
Fugi de-aici! Mereu ai fost așa.
Am fost odată așa.
Acum nu mai sunt, m-am maturizat.
Nu mi-am pierdut cumpătul. Am planificat totul.
Mi-am propus să mă apăr.
A fost planificat? Și imaginile de pe cameră?
Tot planificate? Ești fenomenală.
Da, totul a fost planificat.
Sang-do, ne vedem mai târziu.
Ce e cu ea?
Repezită ca de obicei.
Oamenii rămân la fel.
E irascibilă.
Nu-l suport pe Yong-pil.
Nici el nu s-a schimbat.
E nesuferit rău.
ASISTENTA KO EUN-BI
Eun-bi.
Ce era aia?
Portofoliul cu locul de joacă.
Eun-ju l-a furat.
Folosește portofoliul tău pentru Revista X.
E incredibilă.
Eun-ju a mințit cu nerușinare referitor la abuzul de putere.
A vrut doar să-ți fure munca și să-ți ia locul.
Incredibil!
Sang-do!
De ce te-ai întors?
Scuze, poți să mă duci la aeroport?
De ce?
Trebuie să mă întorc la Seul.
Așa brusc?
Trebuie să verific ceva.
S-a întâmplat ceva? Ce să verifici?
Totul.
Absolut tot.
Cred că acum pot s-o întreb pe Eun-ju.
Atunci, du-te!
Hai împreună!
Te însoțesc. Nu crezi că poate fi periculos?
Las-o baltă! De ce să mergi și tu?
- Merg cu tine. - Ce te-a apucat?
Cine știe ce se poate întâmpla?
Sang-do, nu-l băga în seamă, hai!
Aș vrea, dar nu-mi pornește mașina.
Puteai să-mi dai cheile mașinii în loc să mă duci tu.
Și tu, la fel.
Am destul timp liber.
Lasă-mă la aeroport!
Sam-dal.
N-ai venit aici să scapi de reporteri, nu?
În primul rând, de ce s-au despărțit?
Hei!
Nu pot să mă tem…
La naiba!
Haide!
Doamne!
Ce s-a întâmplat?
Doamne!
Nu pot să cred că am sărbătorit când am născut-o!
Isuse!
Nebuno!
Oprește mașina!
Dă-te jos!
Stai pe loc, ticălosule!
Zău așa, mamă!
Ți-am zis că nu vreau s-o fac.
N-am vrut s-o fac.
Serios!
La naiba!
Stai!
Așteaptă!
Care e problema? Ce s-a întâmplat?
Vorbește cu mine! Cum o să te descurci dacă pleci așa?
Hei!
Poate mă crezi incompetentă din cauza comportamentului meu.
Sunt Cho Jin-dal, mai știi?
Știi câte linii aeriene vor să mă angajeze?
Nu la asta mă refeream…
Familia asta…
Ascultă bine!
De acum înainte,
o să-mi urmez inima.
N-o să mai fac nimic…
din ce nu vreau să fac.
MASCOTA DIN SAMDAL-RI CASA EI
Și tu ești Samdal?
Așa o cheamă pe mătușa.
Cred că viața ta e la fel de grea ca a ei.
Tu ești Ha-yul, nu?
Ești fiica lui Hae-dal, nu?
Doamne! Ce mult ai crescut!
O duceam în spate la popas când era mititică.
Nu mai țin minte, dar mulțumesc.
Deși a fost singură, Hae-dal a crescut-o bine, nu-i așa?
Singură-singurică. Sărmana!
Mai bine făceau ritualul.
Dar doamna Ko a refuzat.
Ai dreptate. Șamanul a sugerat asta. Ea a spus că tatăl nu va trăi mult.
Trebuie mereu să asculți vorbele șamanului.
Așa e. Trebuiau să facă ritualul.
Doamnă!
Tata a murit din cauza bunicii?
Ce? Nu.
În niciun caz.
Dar tocmai ce ați spus asta.
Ați spus că tata a murit fiindcă bunica n-a făcut ritualul.
Doamne!
Scumpo, nu asta am vrut să spunem.
Tata a plecat puțin mai devreme fiindcă așa i-a fost sortit.
N-a fost vina nimănui.
Imaginați-vă ce tristă ar fi bunica
dacă v-ar auzi!
Ha-yul, ne pare rău.
Nu trebuia să fi spus asta.
Ne pare rău.
Unde ne-a fost capul?
Ne pare rău. Doamne!
N-ai mai văzut delfini până acum?
Bună!
De ce se uită un adult ca tine cu binoclul la delfini?
Poți să-i vezi și fără.
Dar așa nu i-aș putea diferenția.
Tu faci diferența între pești înainte să-i mănânci?
Delfinii sunt toți la fel.
Puștoaico!
Nu sunt puștoaică. Sunt în clasa a doua.
Bine, puștoaico dintr-a doua! Delfinii sunt diferiți de pești.
Au un IQ de 90
și o inteligență emoțională ca a noastră.
Pot avea compasiune și pot empatiza ca noi doi. Da?
Înțeleg.
Ai văzut delfinul care a sărit? Acela e Namchun.
Cea de lângă el este Palbong.
Sunt un cuplu.
Dacă te uiți mai atent, o să vezi un pui de delfin, Oryong.
E fiul lor.
Înțeleg.
Oryong?
Namchun e foarte jucăuș.
Oryong probabil îi seamănă.
Cred că ești foarte apropiat de Namchun.
Evident. Suntem cei mai bun prieteni.
Cha Ha-yul!
Ai grijă, copilă!
Distracție plăcută cu familia lui Namchun!
Pa!
Cine era?
Un tip puțin cam tont.
Ți-am spus să nu stai cu oameni ciudați.
Să mergem!
- Un bilet la Gimpo, vă rog. - Un bilet.
Nu, două.
Ce faceți?
Veniți și voi?
- Mâine oricum am zi liberă. - Eu am mult timp liber.
Bine. Mulțumesc.
Plecați cât sunt drăguță!
Mi-l plătești tu? Îți trimit banii. Te iubesc.
Hei…
Bine. Mulțumesc.
PORTOFOLIU REVISTA X FOTOGRAFA BANG EUN-JU
Ador conceptul ăsta.
Da, are o tușă Y2K.
Și culorile ies în evidență.
Culorile junglei se vor schimba odată cu cele ale hainelor.
- E grozav! - Doamne, Eun-ju!
Adică, dră Bang.
Nu știam că sunteți atât de pricepută.
Sunteți extrem de competentă. De ce n-ați lucrat singură?
Am realizat totul pe fugă.
Și a ieșit așa bine? Hai că te dai mare!
E doar modestă.
- Ești prea modestă. - Așa e.
- Ador conceptul ăsta. - Și eu.
Apropo de concept, chiar este…
al tău?
Normal.
Bine.
Serios?
Care e problema?
Crezi că l-am furat?
Nu.
Eun-ju, nu uita cafeaua!
Ți-o…
Ți-o pun pe birou.
O să umplu toboganul cu flori.
Îmi place.
Voi amesteca o varietate de flori pentru a fi mai colorat.
Înțeleg.
Folosim aceleași culori?
Da, ca în poza asta.
Aia nu e Cho Eun-hye?
- Ea e. - Da.
- Hei, Yong-pil! - Da?
Las-o baltă!
N-ar fi trebuit să intrăm cu ea?
Nu e nevoie.
O să se descurce. Suntem în Seul. Nu e copil.
Nu-i așa?
Aia nu era Cho Eun-hye?
Da, și eu am văzut-o.
Ce caută aici?
Probabil din cauza editorului Cheon Chung-gi?
Măiculiță!
Ai dreptate.
- Asistenta ei lucrează cu el. - Da.
Poate o să-i înfrunte.
- Scuzați-mă! - Da.
Unde e ședința dlui Cheon?
În sala de ședințe de acolo.
Mulțumesc.
De ce i-ai spus? E și Eun-ju acolo.
Ce facem? S-o oprim?
Cum rămâne cu părul modelelor, cu machiajul și cu recuzita?
Vă ocupați voi de ele.
Poftim?
Stai puțin!
Măcar spune-ne conceptul general ca să ne pregătim.
Exact.
Veniți voi cu idei!
O să vă descurcați.
Stai! De ce să venim noi cu…
Ai vreo idee…
Dumnezeule!
Dră Cho?
Cho Eun-hye.
A trecut multă vreme.
Ce te aduce aici?
Am niște întrebări pentru tine…
dar știu deja răspunsul la una.
O să ți-o pun pe cealaltă.
- Eun-ju… - Dră Cho!
Te rog, calmează-te…
Eun-hye, hai să vorbim afară!
Nu te băga!
Nu poți face o scenă aici!
Să fac o scenă?
Scuză-mă, dle Cheon!
Loc de joacă, junglă, tobogan, flori.
Îți spune ceva?
Ei bine…
Vezi tu…
Oamenii pot avea idei identice.
Își pot imagina lucruri asemănătoare…
Care era întrebarea ta?
Dră Cho.
De ce nu răspunde?
Aici lucrează ei?
- Nu știai, nu? - Nu.
Nu pot să cred că au avut o aventură și i-au furat și munca!
Sang-do, vezi acolo! Eu mă uit aici.
Bine.
Ce este?
Crezi că ți-am furat munca?
Tot mai crezi că nu mă ridic la nivelul tău.
Și eu pot avea idei bune, ca astea.
Asta a fost doar…
de referință.
A fost de referință…
Ai venit să-mi arăți asta?
Nu de-aia sunt aici.
Aveam doar o întrebare.
Chiar…
ai vrut
să te sinucizi din cauza mea?
Ce?
Ai venit să mă întrebi asta?
De ce acum?
De ce?
Nu e evident? Din cauza mea,
cineva a încercat să se sinucidă.
Chiar ai făcut-o din cauza mea?
Că ți-am făcut zile fripte?
Ar trebui să știi răspunsul.
Da.
Îl știu.
N-a fost din cauza mea.
Nu m-am purtat urât cu tine.
Mă tot gândesc în trecut,
și n-am făcut nimic care să te împingă
să-ți iei viața.
M-am tot gândit:
„De ce ar face-o?”
De ce?
Chiar a fost din cauza mea?
Nu vrea să te asculte nimeni și n-ai de gând să faci nimic?
Du-te la Seul și dă-o în judecată! O poți acuza de defăimare.
De ce nu faci nimic? Ai spus că n-ai hărțuit-o.
Așa e. N-am făcut-o.
Dar…
cine știe?
„Oare a fost din cauza mea?
Am hărțuit-o fără să-mi dau seama?
Vorbele mele au jignit-o cumva și au stârnit-o în acea zi?
Dacă a fost adevărat?
Dacă…
a încercat să se sinucidă din cauza mea?”
Dacă n-am fost eu de vină,
n-ai fi avut niciun motiv s-o faci.
Era să-mi explodeze capul.
Dar apoi…
când am văzut că mi-ai furat munca,
am început să gândesc altfel.
Poate că…
ai vrut să mă calci în picioare ca să-mi iei locul.
Mai contează?
Nimeni nu mai vrea să te asculte acum.
Nu contează dacă nu mă cred ceilalți.
Măcar ar trebui să-mi spui adevărul, Eun-ju.
Ai făcut-o din cauza mea?
Chiar ai încercat…
să te sinucizi din cauza mea?
Nu.
Nu poți să-mi faci asta, Eun-ju!
Hai să discutăm! Bine?
Eun-ju. Bang Eun-ju.
N-a fost din cauza ta.
Nu cred…
N-ar trebui să intri acolo?
Ce să facem?
Hei!
Hei, Eun-hye!
Ce-ai făcut?
Cum ai putut?
Cum ai putut să-mi faci asta?
- Cum ai putut? - Hei!
Ia mâinile de pe ea!
Să mergem!
Tu cine ești?
Nu mă atinge, ticălosule!
Dacă nu vrei să mori.
N-a fost din cauza mea.
N-a făcut-o din cauza mea.
A recunoscut.
Nu din cauza mea.
N-a fost din cauza mea.
A găsit-o sau nu?
E distractiv?
Te speli pe dinți fiindcă e distractiv?
O faci fiindcă trebuie.
Ești abia în clasa a doua.
Ia uite!
Nu trebuie să faci temele de clasa a treia.
Ba da.
Mătușa Sam-dal așa a spus.
A spus să muncesc mai mult decât alții ca să-mi îndeplinesc visurile.
Mie nu-mi spui niciodată ce vrei să te faci.
O să-ți citesc jurnalul pe ascuns când dormi.
Mamă!
Atunci, spune-mi!
Ce vrei să te faci? Mama ta ar trebui să știe.
Nu.
De ce nu?
Îți spun la momentul potrivit.
Urăsc oamenii care doar dau din gură.
Nu pot deveni ca cei pe care îi urăsc.
Isuse!
Ce căpoasă ești! Bine, mă dau bătută.
Zău așa! N-o mai bate la cap când învață!
N-o bat la cap.
Ce întrebări încuietoare!
Ești deșteaptă.
Ce-ai făcut azi, Ha-yul?
M-am plimbat.
Serios?
Pesemne că te-ai plimbat în tot cartierul.
A fost liniște și plăcut?
Nu, nu-mi place cartierul ăsta.
Ce?
De ce nu?
Pentru că n-avem locuri de joacă în interior?
Sunt prea mare pentru alea acum.
Atunci, de ce?
De ce nu-ți place cartierul?
Care e problema?
- Bunicule. - Da.
Toți oamenii din cartier mă compătimesc când mă văd.
De-asta.
- Gata cu plânsul? - Ce?
- Da.
Scuze!
Salut!
Nu știam că sunteți aici.
Da, ne-am întâlnit întâmplător.
Sigur.
Poftim!
Puneți-o la ochi!
Bine.
Tu poți s-o bei.
Bine.
Hai să ne întoarcem dacă ai terminat aici!
- Voi puteți pleca. Eu n-am terminat. - Ce?
Sam-dal!
Jur că am auzit vocea lui undeva.
Chiar e important acum?
Mă înfurie că m-a privit sfidător.
Știai asta?
Eu o să continui cu tema asta.
Pretindem c-a fost ideea noastră.
Dar ai furat-o. Ai zis că există și probe.
Spunem că ea mi-a furat ideea.
- Și că m-am dus acolo doar să confirm. - Dar este…
De ce ți-aș fura eu ideea?
Ce? Ce se întâmplă?
Și cine era ăla de mai devreme?
E tipul de la…
Mai pui multe întrebări?
Nu, am ceva de spus.
Cum am făcut și cu el,
îți las ție și asta.
Cu conceptul meu,
cu aceleași camere, lumini și personal,
vezi ce poți!
Crezi că nu reușesc?
Eun-ju,
n-am crezut niciodată
că ești mai puțin competentă ca mine sau că nu poți avea idei bune.
Dar, după azi, n-am cum să nu cred asta.
Ce?
Unde crezi că vei ajunge cu idei furate?
- Cât va dura relația voastră? - De ce mă târăști…
Nu pot să cred că și acum te dai mare.
Nu ești în poziția să spui asta.
Ți-ai pierdut toate relațiile bune.
Tot mai ești încrezătoare?
Ai dreptate.
Am pierdut totul din cauza ta.
Sunt la ananghie acum.
Dar indiferent cât de greu e
sau câte obstacole întâlnesc,
măcar voi avea conștiința curată.
Mulțumesc.
Am învățat multe datorită ție.
De la tine,
la el
și la tot restul.
Fiecare lucrușor.
Aș fi trăit fără să știu cât de fals e totul.
N-ai decât să-mi folosești idea, și o să vedem cât de departe ajungi.
Și ai putea să renunți la florile de pe tobogan. Sunt cam kitsch.
Stați, domnule!
- E cineva înăuntru. - Poftim?
Am verificat. Toți au plecat acasă.
A intrat cineva de curând și n-a ieșit.
Da.
Poate a ieșit prin spate.
- Sunt mai multe ieșiri. - Dar…
Ce ne facem?
Unde e ușa din spate?
Și ușa din spate e încuiată. Unde s-a dus?
Nici nu răspunde.
Poate s-a dus acasă sau la studio.
Nu cred, sunt reporteri acolo.
Nu sunt avioane acum, nu cred c-a plecat.
Nu prea cunosc Seulul.
Ai idee unde ar putea fi?
BANCA SEUL
O clipă, Sang-do!
- Ce e? - Sună-mă dacă o vezi!
Yong-pil!
Unde s-a dus de data asta?
Te rog, mamă!
Îmi cumperi o cameră?
Chiar vreau să devin fotografă.
Mamă, promit că voi avea succes
și-ți voi asigura o viață confortabilă. Da?
Mamă, te rog!
Cumpără-mi o cameră! Voi munci din greu.
Jur că-mi voi da silința, te rog, cumpără-mi una!
Te rog!
Ți-am zis că mă pricep la fotografii.
Chiar și universitatea mi-a recunoscut talentul.
Datorită notelor tale, nu talentului.
Cum o să concurezi tu cu isteții de pe continent?
Nu fi ridicolă!
Chiar și fotografa Seo Hui-ju e din Changnyeong, provincia de sud.
BANCA JEJU SARANG
Sam-dal!
Ce este? De ce plângi?
Ce este? Cine te-a făcut să plângi?
Vreau să merg acasă.
Vreau înapoi la Jeju.
Urăsc locul ăsta. E prea greu pentru mine.
Nu plânge! Vino!
Nici nu dorm de trei zile.
Dar tot mi se reproșează zilnic și n-am timp nici să mănânc.
Mi s-a stricat și camera. Ce mă fac?
Yong-pil, vreau acasă.
Bine. Nu plânge, da?
Hai acasă!
Uită de toate, da?
Renunță la tot!
De ce te străduiești atât?
Îi lași să te chinuie?
Nu te obosi să devii fotografă!
De ce ți-ai părăsit părinții și ai venit să suferi la Seul?
Sam-dal, știi ce?
Sunt mereu gata să mă întorc la Jeju cu tine. Da?
Nu mai încerca să devii fotografă!
Ce sens are prostia asta? Renunță și gata!
Nu e o prostie.
Deci tot o să devii fotografă?
Da.
O să vezi tu!
O să fac tot posibilul să devin o fotografă formidabilă.
O fotografă formidabilă, dar fraieră.
Credeam că voi avea în sfârșit ocazia să mă întorc în Jeju datorită ție.
Ți-am spus că nu fac așa ceva.
O să vezi. Nu mă întorc în Jeju.
Spune-mi!
Ai plâns fiindcă ți-era dor de mama ta?
Nu de asta.
Nu minți!
Plângi fiindcă ți-e dor de ea.
- Nu e adevărat. - Serios?
Bine. Am pregătit
ceva special pentru plângăcioasa de Sam-dal.
- Da? - Ce e?
În fața băncii Jeju Sarang, Cho Yong-pil, mândria din Jeju, e aici.
Ce faci?
Am venit într-un oraș fantastic
După ce l-am visat
Yong-pil, încetează! Nu mai cânta!
Era un loc rece și periculos
Ce faci?
După ce mi-am pierdut calea Am vărsat lacrimi lângă ușă
Și am vărsat lacrimi triste
Zâmbește puțin!
E frumos.
Cho Eun-hye!
De ce moțăi la serviciu?
Îmi pare rău!
Ia-ți lucrurile dacă vrei să dormi! Ieși!
Îmi pare rău.
- Eun-hye! - Da, dnă Seo!
- Trebuie mai multă lumină. - Da, dnă.
Cho Eun-hye.
Da, vin.
Nu se poate! Vai!
Ce mă fac?
Nu trebuie să se ude.
Da, dnă Seo!
De ce nu răspunde?
Unde naiba s-a dus?
E ridicol.
Te lasă să mă ai?
De parcă aș fi un obiect.
Cât o urăsc!
De ce e atât de relaxată după ce a pierdut tot?
Nu e genul care să se ambaleze ușor.
Cho Eun-hye e ridicolă!
De ce e atât de relaxată de vreme ce nu mai are nimic? Nu?
Doamne!
CHEON CHUNG-GI
Cine ești?
Cheon Chung-gi, nemernicule!
- Cine ești? Ce faci? - Cine ești?
Sunt fratele lui Cho Eun-hye, nemernicule.
Cheamă poliția!
Meriți să…
Fir-ai…
Să nu te mai apropii de ea!
Sau te omor.
Ce l-a apucat?
Al naibii…
Deci?
Te-ai întors și i-ai făcut praf?
Ce este? Păreai hotărâtă să le dai o lecție.
Trebuia să faci exact asta.
De ce n-ai făcut-o? Nu-ți stă în fire.
Nu-mi stă în fire?
Și ce-mi stă în fire?
Să îi iau de păr și să mă ambalez?
Dacă aș fi făcut așa ceva,
n-aș fi ajuns până aici.
Mi-am reprimat furia mereu.
Pretind că sunt bine și încrezătoare.
Așa am ajuns până aici.
Apoi am înțeles
că m-am schimbat mult.
Mi-a fost teamă s-o înfrunt pe Eun-ju.
De ce? În caz că aflai că chiar erai vinovată?
Da.
În caz că am făcut ceva fără să-mi dau seama.
N-ai spus că ești tot tu, cea dinainte, chiar dacă te-ai schimbat?
Așa e. Gândește-te!
Poți să te schimbi cât vrei, tot Cho Sam-dal ești.
Dar știi ce?
Cho Sam-dal
nu e genul care-i rănește pe ceilalți.
Nu-ți face griji!
Ai încredere în tine!
De ce faci fața asta?
Îți dau sfaturi bune.
Vorbesc serios.
Nu spun asta doar ca să te simți mai bine.
Îți spun doar adevărul.
De unde știai că sunt aici?
Nu-ți mai amintești?
Mereu stăteai aici și scrâșneai din dinți că nu te mai întorci în Jeju.
Serios?
De ce?
E singurul loc din Seul unde te simți ca acasă?
Evident că nu.
Îmi amintește de mine.
Cum adică?
Banca Jeju Sarang în mijlocul Seulului pare ciudat.
Sunt sigură că oamenii din Seul se întreabă ce caută aici.
Cred că și banca se simte jenată.
Uită-te la ea! Stă trufașă acolo.
Nu are pe cine se baza în Seul.
Îmi e milă de ea.
Și tu ești așa?
Eram înainte.
Dar sunt și acum.
Am încercat din răsputeri să fiu trufașă și să rezist,
dar tot n-am pe cine să mă bazez aici.
Editoarea care a lucrat cu mine 13 ani
mi-a ignorat apelurile după știrea aia.
Chiar și vedetele care voiau să lucreze numai cu mine
mi-au întors spatele.
Am lucrat împreună peste zece ani.
Dar absolut nimeni nu m-a întrebat dacă e adevărat și nu m-a susținut.
Pe nimeni n-a interesat.
Nimeni n-a întrebat nimic.
Nu mai sunt o fotografă de succes, așa că nu mai au nevoie de mine.
Am muncit pe brânci ca să ajung aici.
Dar totul pare în zadar acum.
E ciudat.
De ce pare atât de pustiu?
Orășelul?
Arată la fel.
Greșești.
Pare că cineva a părăsit insula. Sang-do n-a trecut azi cu mașina, nu?
- I s-a stricat mașina. - Ce?
- A lăsat acoperișul ridicat. - Hei!
Pesemne că s-a inundat.
Așa-i trebuie. Era gălăgioasă rău. Și Yong-pil?
Am auzit că s-a dus la Seul ieri. Avea liber.
Știam eu! De ce?
Yong-pil? De ce s-ar duce acolo?
- Bună ziua! - Bună!
Nici eu nu știu. Am aflat de la birou.
Mamă, îmi dai un pachet de ramyeon?
Serios?
RAMYEON
De ce s-ar duce Yong-pil pe continent?
Habar n-am.
De ce s-ar duce acolo?
La revedere!
Mamă, ți-am cerut niște ramyeon.
Sunt invizibil?
ÎNȚELEGEREA FOTOGRAFIEI
Îmi voi atinge țelurile și voi fi o sursă de inspirație.
Fiți atenți! Să-i dăm bătaie!
Mi-am dedicat ultimii 20 de ani fotografiei.
Acum, că asta nu mai e, sunt pierdută.
Nu știu ce-o să fac când o să mă trezesc.
Nu știu despre ce să vorbesc cu ceilalți.
Înainte să devin fotografă…
nu-mi amintesc ce făceam.
Sam-dal.
Hai s-o căutăm! O să reușim.
Nu pe fotografa Cho Eun-hye.
Pe Cho Sam-dal.
Ce?
Gândește-te!
Poate că visul tău a dispărut, dar tu ești aici.
Hai s-o găsim!
Hai s-o găsim pe adevărata Cho Sam-dal, nu pe fotografa Cho Eun-hye!
Mamă, mi-e foame!
Unde ai fost toată noaptea, de ți-e așa de foame?
- N-ai mâncat nimic? - Nu.
N-am avut unde să mănânc.
Sam-dal, te-ai dus la Seul?
De ce îmi umbli prin lucruri?
De ce te-ai dus acolo?
E data de ieri.
Vezi-ți de treaba ta!
Nu contează. Aveam ceva de făcut.
M-am dus și m-am distrat acolo.
Bine, termină de mâncat!
Mai vrei ceva?
Mai vreau orez.
Mi-ai zis să nu-ți trimit garnituri când erai pe continent.
Acum ți-a venit pofta, de când te chinui pe-aici?
Nu e chiar așa.
Nu nega!
Ai zis că nu mănânci nimic din ce-ți trimit. Că arunci tot.
Doamne!
Nu e vorba că nu voiam să mănânc. Nu puteam.
Nu aveam timp.
Aveam noroc dacă ajungeam seara acasă, darămite să mănânc ce trimiteai.
Mi se rupea sufletul când aruncam mâncare stricată.
Habar n-ai.
Mai vreau puțin din toate. O să mănânc tot acum.
O să compensez pentru cât n-am mâncat.
Ce e asta?
Ce?
Tată!
Parcă era vorba să nu cotrobăim prin lucrurile celuilalt.
Dacă faci așa, o să-ți cotrobăi și eu prin lucruri, când fac curățenie.
Poftim? Mă ameninți?
De ce ții ăla aici?
Nu trebuie să știi totul despre mine.
Suntem prea ocupați.
Vezi-ți de treabă și nu mai intra în camera mea!
Tată!
Ți-am zis că nu e de aruncat.
Dumnezeule!
Nu-l arunca! Ghemul…
Ghemul roșu.
BILET DE ÎMBARCARE
Ce l-a apucat?
Doamne, dnă Ko!
Yong-pil ți-a zis să ții aia.
Las-o așa!
Yong-pil o să se supere.
De ce? E prea veche. Ar trebui s-o scot.
Apropo, unde e? Nu l-am văzut de ieri.
Yong-pil?
A plecat pe continent ieri.
Și-a luat liber.
- Ce? - Da.
De ce și-a luat liber ca să meargă acolo?
Habar n-am.
Eun-u a auzit la birou. Nu știe nici el de ce.
- Eun-u a spus asta? - Da.
Credeam că Power Rangers știu totul unii despre alții.
Credeam că nu știu nimic.
Doamne, m-ai speriat! Ce este?
Nimic.
Plec eu prima.
Strângeți și plecați acasă!
Ce?
- Pleci? - Dnă Ko!
Ce se întâmplă?
Sam-dal, unde ai…
Ce se întâmplă?
S-a dus pe continent ieri. Și-a luat liber.
- Ce faci? - Ce?
De ce ai omorât caracatița?
Mama ta s-a chinuit să le aducă vii,
iar tu le omori!
- Te duci tu? - Bună ziua!
Bună ziua!
Puteți sta aici.
Yong-pil.
Salut!
Ce faci?
Tocmai am venit.
Angajatul tău s-a dus să mănânce, așa că i-am luat locul.
De ce?
Se întoarce.
Doar că…
Îmi dai o cafea?
Voiam să-i trag o mamă de bătaie.
„Cheamă poliția!”
De ce să-ți bați capul cu el?
Bine că nu ți-ai irosit inutil energia!
Apropo, cafeaua asta de la automat e foarte bună.
Ai un angajat și în automat?
Ce tot spui?
Apropo, unde a fost Sam-dal ieri?
Se duce în același loc mereu.
Încă știi totul despre ea.
Tu ești, mamă?
Ce faci?
De unde ai aia?
Pot să te întreb ceva?
Ce este?
Ieri…
de unde ai știut că Sam-dal nu avea umbrelă?
De ce nu ai umbrelă pe vremea asta? Poftim!
Bine.
Încă n-ai uitat-o, nu?
BILET DE ÎMBARCARE SEUL
Sam-dal,
mai simți ceva pentru Yong-pil?
BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
COREEA CÂNTĂ JEJU
Yong-pil.
Ar trebui să ai visuri mari de bărbat, nu să te mulțumești cu un izvor.
Haide, Sang-tae!
Ce au izvoarele? Yong-pil, eu sunt exact ca tine.
Îmi place Jeju.
Da, e în regulă.
Nu-i nimic dacă n-ai visuri. Mai ai timp.
Am zis că îmi plac izvoarele. Nu înseamnă că n-am visuri.
Serios?
Atunci, care e visul tău?
Tu și Sam-dal.
Ce?
Noi suntem visul tău?
Da. Visul nu trebuie să fie mereu legat de meserie.
Voi două sunteți visul meu.
Visul meu se va împlini odată cu ale voastre.
Poate că visurile nu trebuie împlinite,
ci doar protejate.
Și poate
că visul meu…
mai are o șansă să fie frumos.
Unde te duci?
S-o găsesc pe Sam-dal, în locul lui Eun-hye.
Pe traseul Olle? Acolo s-a dus?
- Doar să nu-l văd! - Scumpo!
Ai fost bine?
Scuze! Ai 500 de woni?
E în regulă dacă o plac? Am plăcut-o dintotdeauna.
S-a întors Sam-dal?
Să locuiască în Jeju?
Nu-i spune mamei că am fost împreună la Seul.
Sam-dal și Yong-pil sunt iar împreună.
Poftim?
Ce faci?
Subtitrarea: Ileana Bighiu