WELCOME TO SAMDAL-RI
Gjorde du det
på grunn av meg?
CHO EUN-HYE I RAMPELYSET FOR MAKTMISBRUK
Du skremte meg.
Hva er det?
Hva er det du ser på?
Bare… at…
Hva er det?
Dra hjem. Hvorfor er du alltid her?
Jeg får gå hjem.
Ok.
Jeg drar hjem. Vi ses.
Ha det. Jeg drar.
Ha det.
For en idiot…
Vent. Hva er du hun gjør?
Hva? Nei. Vent.
Hun har funnet stedet for å drikke.
Beklager at jeg er sen.
Hvorfor er du så sen? Jeg vil dra hjem.
-Beklager. -Ha det!
Ha det.
EPISODE 6 "DRØMMENE" AV CHO YONG-PIL
Herlighet.
Å nei. Det regner.
Herregud.
Hva?
Sang-do.
Hvorfor er du her?
Du mister håret i regnet.
De varslet ikke regn i dag.
Du har virkelig blitt en fra fastlandet.
Jeju-innbyggerne stoler ikke på værvarselet.
Herlighet.
Sang-do, min eneste godhjertede venn.
Jeg har vært på fastlandet halve livet mitt.
-Stemmer. -Atten år gjør meg til en innfødt.
Greit, vær en fra fastlandet.
Visste du det?
Hva da?
Min idealkvinne var en fra fastlandet.
Virkelig?
Vent. Jeg er fra fastlandet.
Hvordan visste du at jeg var her?
Vi kan kalle det telepati.
Hva snakker du om?
Hvor skal du nå?
Det kommer regn! Få opp taket!
Sang-do, skulderen din er søkkvåt!
Det går fint. Så lenge VIP-en fra fastlandet er tørr.
Du skylder på meg hvis du blir forkjølet.
Ha den mer på din side.
Eller så får vi begge plass under.
Greit. Ok.
Yong-pil.
Hei.
Jeg ventet ikke å se dere her.
Hvor skal dere?
Hva med deg?
Hvor skal du i regnet?
Du er jo søkkvåt.
Å, jeg?
Jeg følte for å løpe i dag, så…
Hva?
Hvorfor har du ikke paraply i dette været? Her, ta denne.
Ok.
Hvorfor har du to paraplyer?
Hva?
Jeg tenkte…
…jeg kanskje møtte på noen mens jeg løp som trengte paraply.
Det er snilt.
Hvis snakker du om?
Jobb med værvarslingen. Du sa det ikke skulle regne.
Jeg sa det kom regn. Men de trodde meg ikke.
Du må fortjene tilliten deres.
De stoler ikke på deg, så de lytter ikke.
Nei. Jeg har de beste værvarslingene.
Jeg tror de mener noe annet.
Jeg vet jo at Cho ikke ville gjort det.
Hun spurte en gang om utvekslingsprogrammet til bladet vårt.
Hun ville ha med Eun-ju.
Så hvorfor ville hun gjøre det?
Si det.
Det var feil å annullere kontrakten kun basert på Eun-jus ord.
Kan du snakke med bladet for oss…
De er forsiktige. Sannheten har lite å si.
Alle bedrifter må være forsiktige i slike saker.
Kan du i det minste ta et intervju og forsvare Cho?
Jenter,
finn dere en annen jobb i et annet studio.
Jeg vet at Cho ikke ville gjort noe slikt, men…
…man vet aldri.
Jeg må stikke. Forresten,
angående Magazine X-prosjektet.
Chung-gi hjalp visst Eun-ju å få det.
Dette er alt jeg kan gjøre for å hjelpe.
Chung-gi bedro henne og ble ydmyket.
Så hvordan bli så patetisk og ta en slik hevn?
Jeg tror ikke på den redaktøren heller.
Cho takket nei til de andre for å jobbe med henne.
Og slik ble hun teamleder.
Hvorfor ikke forsvare Cho?
Det er ikke bare henne.
Alle gjemmer seg for å unngå problemer.
Forresten,
hvorfor sitter Cho bare på gjerdet?
Hun kan saksøke Eun-ju for ærekrenkelse eller noe.
Hvorfor har hun ikke gjort noe?
Hvem vet.
La oss gå.
Ok.
Hva?
Hva gjør du?
Det er Cho sitt.
Hva?
Hvem er dere?
Tar dere tingene mine?
Beklager. Men dette er porteføljen vår.
Hva?
Den er vår.
Jeg kjenner igjen klatrestativet.
Cho valgte et lek-tema for Magazine X-prosjektet.
Det er porteføljen.
Hva?
MAGAZINE X PROSJEKT-PORTEFØLJE FOTOGRAF BANG EUN-JU
Den lille tyven.
Hvordan kunne hun stjele fra oss?
Den dagen hun kom for å pakke sakene sine.
Har de ikke et møte om dette i dag?
Jeg har ikke sett reporteren fra i går.
Han kan ikke si at jeg er her.
Nettopp.
Hvorfor blandet du deg, siden du kom hit for å gjemme deg?
Du har fortsatt like kort lunte.
Du har ikke endret deg.
Hva, Yong-pil?
Hun er den samme ennå.
Hva? Ja.
Gjett hva som skjer når man både dater og tjener mer.
Man forandrer seg.
Folk forandrer seg.
Slutt å late som du vet alt om meg.
Folk forandrer seg ikke så lett.
Hun har ikke endret seg det grann.
Hvis folk endrer seg i hver situasjon, blir de Transformers.
Hei, Sang-do.
Det stemmer ikke. Jeg har ikke kort lunte.
Kom igjen. Du har alltid vært slik.
Du snakker om den gamle meg.
Jeg er voksen nå.
Alt har gått etter planen.
Jeg skulle stå opp for meg selv.
Var det planlagt? Selv kameraet i bilen?
Var det planlagt? Du er utrolig.
Ja, det var planlagt.
Sang-do, vi ses senere.
Hva er det med henne?
Kort lunte som vanlig.
Folk endres ikke.
Hun er irriterende.
Jeg tåler ikke Yong-pil.
Han er også den samme.
Han er så frekk.
REGIASSISTENT KO EUN-BI
Eun-bi.
Hva ser jeg på?
Porteføljen til lekeplassen.
Eun-ju stjal den.
Hun bruker din portefølje overfor Magazine X.
Hun er utrolig.
Eun-ju løy om maktmisbruket og alt.
Hun ville stjele arbeidet ditt, bruke det som sitt og få suksess.
Utrolig!
Sang-do!
Hvorfor kom du tilbake?
Kan du kjøre meg til flyplassen?
Hvorfor det?
Jeg må tilbake til Seoul.
Hvorfor sånn plutselig?
Jeg må sjekke noe.
Sjekke hva? Er det noe galt?
Alt.
Alt er galt.
Jeg tror jeg endelig kan spørre Eun-ju nå.
Så dra til Seoul.
Vi drar sammen.
Jeg blir med deg. Det er vel fortsatt farlig for deg?
Glem det. Hvorfor vil du bli med?
-Jeg blir med deg. -Hva feiler deg?
Hvem vet hva som skjer?
Sang-do, ikke bry deg, bare dra.
Det vil jeg gjerne, men bilen starter ikke.
Jeg ba deg gi meg nøklene, ikke kjøre meg.
Det gjelder deg også.
Jeg har mye fritid.
Slipp meg av ved flyplassen.
Sam-dal.
Du var vel ikke her for å unngå reportere?
Hvorfor slo de egentlig opp?
Hei!
Kan jeg ikke bry…
Pokker.
Kom igjen!
Herregud.
Hva er det?
Gud.
Jeg kan ikke tro at jeg feiret at jeg fødte henne.
Herregud.
Din galning.
Stopp bilen.
Kom ut!
Stopp der, din drittsekk!
Kom igjen, mamma!
Jeg sa at jeg ikke ville dette!
Jeg ville ikke gjøre det!
Seriøst.
Pokker.
Vent.
Vent litt.
Hva er problemet? Hva skjedde?
Snakk med meg. Hva skal du leve av hvis du drar på denne måten?
Hei.
Du må synes jeg er patetisk ut fra hvordan jeg oppførte meg.
Jeg er Cho Jin-dal, husker du?
Vet du hvor mange flyselskap som vil ha meg?
Det var ikke det jeg mente.
Denne familien…
Hør godt etter.
Fra nå av
skal jeg følge hjertet mitt.
Jeg skal ikke gjøre noe…
…jeg ikke vil.
SAMDAL-RIS MASKOT SAMDALS HUS
Heter du også Samdal?
Tanten min heter det.
Livet ditt må være like tøft som hennes.
Du må være Ha-yul.
Er du datteren til Hae-dal?
Herlighet, så stor du er blitt.
Vi bar henne på ryggen på hvileplassen da hun var så liten.
Jeg husker ikke det, men takk.
Men Hae-dal har tatt seg av henne alene, ikke sant?
Hun var helt alene. Stakkars.
De skulle utført ritualet da.
Men Ko nektet.
Det stemmer. Sjamanen foreslo det. Hun sa at faren ikke ville leve lenge.
Man skal alltid følge sjamanens ord.
Enig. De skulle utført ritualet.
Frue.
Er det bestemor sin feil at pappa døde?
Hva? Nei.
Det stemmer ikke.
Men det var det du nettopp sa.
Du sa at pappa døde fordi bestemor ikke utførte ritualet.
Herlighet.
Det var ikke det jeg mente.
Pappa dro bare litt tidlig fordi tiden hans var ute.
Det var ingen sin feil.
Tenk hvor lei seg bestemor blir
hvis hun hører slike ting.
Unnskyld, Ha-yul.
Vi skulle ikke sagt det.
Vi er lei oss.
Hva tenkte vi på?
Vi er så lei oss.
Har du aldri sett en delfin før?
Hei.
Hvorfor bruker du som voksen kikkert for å se på delfinene?
Man kan se dem uten.
Men da klarer jeg ikke å skille dem.
Skiller du mellom fiskene før du spiser dem?
Alle delfiner er like.
Hei, lille du.
Jeg er ikke liten. Jeg går i andre klasse.
Du lille i andre klasse. Delfiner er ikke fisk.
IQ-en er på 90,
og med emosjonell intelligens som oss.
De har medynk og empati slik som deg og meg. Ok?
Jeg skjønner.
Så du delfinen som hoppet? Det er Namchun.
Den ved siden av er Palbong.
De er et par.
Hvis du ser nøye etter, ser du en baby-delfin som heter Oryong.
Han er sønnen deres.
Skjønner.
Oryong?
Namchun er ganske leken.
Det er nok Oryong også.
Du må ha et godt forhold til Namchun.
Klart det. Vi er bestevenner.
Cha Ha-yul!
Hei, vær forsiktig.
Kos deg med å se på Namchuns familie.
Ha det.
Hvem var det?
Bare en fyr som er litt dum.
Jeg har sagt at du ikke skal være med rare fremmede.
Kom igjen.
-Én billett til Gimpo. -Én til Gimpo.
Nei, ta to.
Hva gjør dere to?
Blir dere også med?
-Jeg har uansett fri i morgen. -Jeg har mye fri.
Ok. Takk.
Bare gå når jeg er grei.
Kan du betale? Jeg sender penger. Elsker deg.
Hei…
Ok. Takk.
Jeg elsker konseptet.
Ja, det gir et millenniumspreg.
Fargene utmerker seg.
Klatreparkens farger vil endre seg i forhold til klesfargene.
-Det er flott. -Herlighet, Eun-ju.
Jeg mener, Bang.
Jeg visste ikke du var så god.
Hvorfor blir du ikke frilans? Du er kompetent nok.
Jeg hadde lite tid.
Og så er det så bra? Nå skryter du bare.
Hun er bare beskjeden.
-Du er for beskjeden. -Du er det.
-Jeg elsker konseptet. -Jeg også.
Angående konseptet, er det…
…ditt?
Selvfølgelig.
Stemmer.
Virkelig?
Hva er problemet?
Tror du jeg stjal det?
Nei.
Eun-ju, ikke glem kaffen din.
Jeg…
Jeg setter den på pulten.
Jeg skal fylle sklien med blomster.
Jeg liker det.
Jeg skal blande flere blomster for å få det fargerikt.
Skjønner.
Med de samme fargene?
Ja, som på dette bildet.
Er det Cho Eun-hye?
-Ja. -Det er henne.
-Hei. Yong-pil. -Ja?
Nei, jeg spør senere.
Skulle vi gått inn med henne?
Vi trenger ikke det.
Hun klarer seg. Dette er Seoul, og hun er voksen.
Ikke sant?
Var ikke det Cho Eun-hye?
Ja, jeg så det.
Hvorfor er hun her?
Er det på grunn av redaktøren Cheon Chung-gi?
Ikke tale om.
Du har rett.
-Den assistenten jobber med ham. -Ja.
Skal vel konfrontere dem.
-Unnskyld meg. -Ja?
Hvor er Cheons møte?
Møterommet der borte.
Takk.
Hvorfor sa du det? Eun-ju er der.
Skulle jeg ha stoppet henne?
Hva med modellens hår, sminke og tilbehør?
Det overlater jeg til dere.
-Hva? -Hva?
Vent litt.
Du må i det minste si noe om totalkonseptet.
Nettopp.
Jeg lar deg fikse det.
Jeg vet du kan det.
Hvorfor må vi…
Har du noen ideer…
Herregud.
Cho?
Cho Eun-hye.
Lenge siden.
Hvorfor er du her?
Jeg har noen spørsmål…
…men vet alt svaret på det ene.
La meg spørre om det andre.
-Eun-ju… -Cho!
Ro deg ned…
Eun-hye, la oss gå ut.
Hold deg unna.
Du må ikke lage en scene her.
Lage en scene?
Unnskyld meg.
Lekeplass, klatrepark, sklie, blomster.
Virker det kjent?
Vel…
Du skjønner…
Folk kan ha samme ideen.
De kan se for seg det samme…
Hva er spørsmålet?
Cho.
Hvorfor svarer hun ikke?
Jobber de her?
-Visste du det? -Nei.
Tenk at de både hadde en affære og stjal arbeidet hennes.
Sang-do, sjekk den siden. Jeg sjekker her.
Ok.
Hva?
Tror du at jeg stjal arbeidet ditt?
Du tror vel fortsatt at jeg kommer til kort.
Jeg har også gode ideer.
Det var bare…
…som referanse.
Det var en referanse…
Skal du konfrontere meg?
Nei, ikke derfor jeg er her.
Jeg har et spørsmål.
Prøvde du…
…virkelig
å ta selvmord på grunn av meg?
Hva?
Kom du hit for å spørre om det?
Hvorfor nå?
"Hvorfor"?
Er det ikke tydelig? Noen ville ta livet sitt
på grunn av meg.
Var det på grunn av meg?
Fordi jeg var tøff mot deg?
Det må du vite svaret på.
Ja.
Det vet jeg.
Det var ikke derfor.
Jeg behandlet deg ikke dårlig.
Samme hvor mye jeg tenker på det,
så har jeg ikke gjort noe som vil få deg
til å ta ditt eget liv.
Jeg tenkte for meg selv:
"Hvorfor skulle hun det?"
Hvorfor?
Var det på grunn av meg?
Skal du noensinne fortelle din side av saken?
Dra til Seoul og saksøk henne. For ærekrenkelse.
Kan du gjøre noe? Du sa du aldri plaget henne.
Det gjorde jeg ikke.
Men…
…hvem vet?
"Var det på grunn av meg?"
"Plaget jeg henne uten å vite det?"
"Ble hun provosert av ordene mine den dagen?"
"Hva om det er sant?"
"Hva om…
…hun prøvde å ta livet sitt på grunn av meg?"
Hvis det ikke var på grunn av meg,
ville du ikke hatt noen grunn til å gjøre dette.
Hodet mitt holdt på å eksplodere.
Men…
…da jeg så du stjal arbeidet mitt,
tenkte jeg annerledes.
At kanskje…
…du bare ville felle meg for å ta min plass.
Spiller det noen rolle nå?
Ingen vil høre på deg nå.
Det handler ikke om andre.
Jeg må få vite sannheten.
Var det på grunn av meg?
Prøvde du…
…å ta livet av deg på grunn av meg?
Nei.
Eun-ju, dette er ikke rett.
Vi kan snakke om det.
Eun-ju. Bang Eun-ju.
Det var ikke din feil.
Jeg tror ikke…
Skal ikke du gå inn?
Hva skal vi gjøre?
Hei!
Hei, Eun-hye!
Hva har du gjort?
Hvordan kunne du?
Hvordan kunne du gjøre det?
-Hvordan kunne du? -Hei…
Få hendene vekk fra henne!
La oss gå.
Hvem er du?
Ikke rør meg, din drittsekk.
Med mindre du vil dø.
Det var ikke min skyld.
Det var ikke på grunn av meg.
Hun innrømmet det.
Det var ikke meg.
Det var ikke på grunn av meg.
Fant han henne eller ikke?
Er det gøy?
Pusser du tennene fordi det er gøy?
Du gjør det fordi du må.
Du går bare i andre klasse.
Se på dette.
Du må ikke jobbe med en bok for tredjeklassinger.
Jeg må det.
Tante Sam-dal sa det.
Hun sa at jeg må jobbe hardere enn andre hvis jeg vil oppnå drømmene mine.
Du har aldri sagt hva du vil bli.
Jeg skal lese dagboka di når du sover.
Mamma!
Så si det.
Hva vil du bli? Mamma må vite det.
Nei.
Hvorfor ikke?
Jeg skal si det når tiden er inne.
Jeg hater folk som prater uten å gjøre noe.
Jeg kan ikke bli en jeg hater.
Herre min.
Du er så sta. Greit, jeg gir opp.
Kom igjen. Ikke forstyrr henne når hun gjør lekser.
Jeg forstyrrer henne ikke.
Oi, dette var vanskelige spørsmål.
Du er så smart.
Hva har du gjort i dag, Ha-yul?
Jeg gikk en tur.
Gjorde du?
Du må ha gått rundt i hele nabolaget.
Var det stille og rolig?
Nei, jeg liker ikke nabolaget.
Hva?
Hvorfor ikke?
Er det fordi vi ikke har de innendørs lekeplassene du liker?
Jeg er for gammel til slikt.
Så hvorfor?
Hvorfor liker du ikke nabolaget?
Hva er det?
-Bestefar. -Ja?
Alle i nabolaget synes synd på meg når de ser meg.
Derfor.
Er du ferdig å gråte?
-Hva? -Ja.
Beklager det.
Hei!
Jeg visste ikke at dere var her.
Jo, vi traff på hverandre.
Stemmer.
Her.
Hold den over øynene.
Greit.
Og du kan drikke den.
Ok.
La oss dra tilbake til Jeju om du er ferdig.
-Dere kan dra. Jeg er ikke ferdig. -Hva?
Hei, Sam-dal.
Jeg vet jeg har hørt stemmen hans før.
Er det så viktig nå?
Det er frustrerende hvordan han så på meg.
Visste du dette?
Jeg vil uansett fortsette.
Lat som vi kom på det før henne.
Men du stjal det. Du sa det finnes beviser.
Si at de stjal min idé.
-At jeg dro dit for å bekrefte det. -Men det er…
Hvorfor skulle jeg stjele din idé?
Hva er det som skjer?
Og hvem var den fyren?
Er det han fra…
Har du flere spørsmål?
Nei, jeg har noe å si.
Det jeg gjorde med ham,
skal jeg gi deg også.
Med temaet mitt,
og med kameraene, lyssettingen, folkene jeg brukte.
Prøv.
Kan jeg klare det?
Eun-ju,
jeg har aldri ment
at du ikke kunne gjøre det like bra eller at du ikke hadde gode ideer.
Men etter i dag føler jeg det slik.
Hva?
Hvor langt vil du gå med mine ideer?
-Hvor lenge vil forholdet ditt vare? -Hvorfor dra meg…
Utrolig at du fortsetter å være frekk.
Du har ikke rett til å si det.
Du mistet alle forbindelsene dine.
Og du er ennå selvsikker?
Du har rett.
Jeg mistet alt takket være deg.
Og jeg har det tøft nå.
Men uansett hvor tøft det er,
eller om ting ikke går min vei,
vil jeg alltid ha ren samvittighet.
Takk.
Jeg har lært mye takket være deg.
Fra deg
til ham
og alt annet.
Hver eneste lille ting.
Jeg ville ha levd livet uten å vite at alt dette er falskt.
Bruk temaet mitt for å bevise hva du er verdt.
Du kan fjerne blomstene fra sklien, det er litt harry.
Vent litt!
-Det er fortsatt noen der inne. -Hva?
Jeg sjekket. Alle har gått hjem.
Noen gikk inn og har ikke kommet ut.
Det stemmer.
Kanskje de brukte bakdøra.
-Det er flere utganger. -Men…
Hva skal vi gjøre?
Hvor er bakdøra?
Bakdøra er låst. Hvor ble hun av?
Hun svarer ikke.
Kanskje hun dro til studioet?
Tviler på det. Det er reportere der.
Ingen fly som går nå, så hun dro ikke tilbake.
Kjenner ikke Seoul, så jeg aner ikke.
Aner du hvor hun kan være?
SEOUL BANK
Sang-do, vent.
-Hva? -Ring meg hvis du ser henne.
Hei, Yong-pil!
Hvor er hun denne gangen?
Vær så snill, mamma.
Kan du kjøpe et kamera til meg?
Jeg vil så gjerne bli fotograf, mamma.
Mamma, jeg lover
å få suksess og gi deg et godt liv. Ok?
Vær så snill, mamma.
Kjøp et kamera til meg. Jeg skal jobbe hardt.
Jeg lover å gjøre mitt beste, så kjøp et til meg.
Vær så snill.
Jeg sa jeg var flink å ta bilder.
Selv universitetet skryter av meg.
Takket være karakterene dine, ikke talentet.
Hvordan kan du hevde deg mot de smarte på fastlandet?
Ikke tull.
Selv fotografen Seo Hui-ju er fra det sørlige Gyeongsang.
Hei, Sam-dal.
Hva? Hvorfor gråter du?
Hvem fikk deg til å gråte?
Jeg vil dra hjem.
Jeg vil tilbake til Jeju.
Jeg hater å være her. Det er for tøft.
Ikke gråt. Kom her.
Jeg har ikke sovet på tre dager.
Men jeg får fortsatt kjeft hver dag og jeg har ikke tid til å spise.
Og kameraet mitt er ødelagt. Hva skal jeg gjøre?
Yong-pil, jeg vil dra hjem.
Greit. Ikke gråt. Ok?
La oss dra hjem.
Vi stopper alt her, ok?
Bare stopper. Gir oss.
Hvorfor lide unødvendig?
Hvorfor la dem plage deg?
Ikke bry deg med å bli en dum fotograf!
Hvorfor dro du fra foreldrene dine for å komme hit og lide?
Sam-dal, vet du hva?
Jeg er alltid klar for å dra til Jeju med deg.
Ikke bry deg om å bli fotograf.
Hva er poenget? Gi opp den dumme drømmen.
Den er ikke dum.
Vil du fortsette og bli en dum fotograf?
Ja, det vil jeg.
Vent og se.
Jeg skal gjøre alt som skal til for å bli en virkelig god en.
En virkelig god, dum fotograf.
Jeg trodde kanskje jeg kunne dra tilbake til Jeju, takket være deg.
Jeg sa at det ikke ville skje.
Bare se. Jeg drar ikke tilbake til Jeju.
Så si meg.
Gråt du fordi du savnet moren din?
Det var ikke derfor.
Ikke lyv.
Du gråt fordi du savnet henne.
-Nei. -Ikke?
Greit. Jeg har forberedt
noe spesielt for sutrekoppen Sam-dal.
-Ok? -Hva er det?
Vi sitter foran Jeju Sarang bank. Cho Yong-pil, Jejus stolthet, er her.
Hva gjør du?
Jeg kom til en fantastisk by
Etter å ha drømt den
Yong-pil, slutt! Slutt å synge!
Det var et kaldt og farlig sted
Hva gjør du?
Etter å ha gått meg vill Var jeg ved en forfallen dør
Der rant disse triste tårene
Smil litt.
Det er bra.
Hei, Cho Eun-hye!
Hvordan kan du sove på jobb?
Unnskyld.
Pakk sammen hvis du vil sove. Ut!
Unnskyld.
-Eun-hye! -Ja, Seo?
-Vi må ha mer lys her. -Ja, frue.
Cho Eun-hye.
Jeg kommer.
Å nei. Herregud!
Hva skal jeg gjøre?
Dette kan ikke bli vått.
Hallo, Seo.
Hvorfor svarer du ikke?
Hvor i all verden ble han av?
Så latterlig.
Vil hun la deg få meg?
Som om jeg er en gjenstand.
Jeg hater henne.
Hvorfor er hun så avslappet etter å ha mistet alt?
Hun er ikke den som fort blir stresset.
Cho Eun-hye er latterlig!
Hvorfor skal hun være avslappet når hun ikke har noe?
Herre min.
CHEON CHUNG-GI
Hvem er du?
Cheng Chung-gi, din dritt!
-Hvem er du? Hva gjør du? -Hvem er du?
Jeg er vennen til Eun-hye, din dritt.
Ring politiet.
Jeg bør bare…
Din lille…
Hold deg unna henne.
Jeg dreper deg.
Hva var det med han?
Den lille…
Nå?
Gikk du tilbake og knuste dem?
Hva er det? Du så ut som du ville rive stedet.
Det var det du skulle gjort.
Hvorfor ikke? Det er ikke likt deg.
Ikke likt meg?
Hva er likt meg?
Dra dem i håret og bli forbanna?
Hvis jeg gjorde det,
hadde jeg ikke kommet så langt.
Jeg har undertrykket sinnet mitt her.
Jeg lot som jeg var ok og selvsikker.
Slik kom jeg langt.
Men så innså jeg
at jeg hadde endret meg så mye.
Så jeg var redd for å konfrontere Eun-ju.
I tilfelle det viste seg at du var skyldig?
Ja.
I tilfelle jeg hadde gjort noe uten å være klar over det.
Sa du ikke at du fortsatt var deg til tross for forandringen?
Det stemmer. Tenk på det.
Du kan endre deg alt du vil, men du er ennå Cho Sam-dal.
Men vet du hva?
Cho Sam-dal
er ikke typen til å såre andre.
Så slapp av.
Stol på deg selv.
Hvorfor den grimasen?
Jeg gir deg et godt råd.
Jeg mener det.
Jeg sier det ikke bare for at du skal føle deg bedre.
Jeg sier sannheten.
Hvordan visste du at jeg var her?
Husker du ikke?
Du satt her og skar tenner og sa du ikke ville tilbake til Jeju.
Gjorde jeg?
Hva er det?
Er dette eneste stedet i Seoul som føles som hjemme?
Selvfølgelig ikke.
Det minner meg om meg.
Hva mener du?
Det er rart med Jeju Sarang-banken midt i Seoul.
Folk i Seoul lurer nok på hvorfor banken er her.
Og banken føler seg nok utenfor.
Se på den, står der så freidig.
Den har ingen å stole på i Seoul.
Det er synd på den.
Er du slik?
Den gangen var jeg det.
Kanskje også nå.
Jeg gjorde mitt beste for å følge med,
men jeg har fortsatt ingen å stole på.
Redaktøren som jobbet med meg i 13 år,
ignorerte meg så snart nyheten var ute.
Selv kjendisene som bare ville jobbe med meg,
snudde ryggen til meg.
Vi jobbet sammen i over ti år.
Men ingen spurte meg om det var sant, eller støttet meg.
Ingen spurte hvordan det gikk.
Ingen brydde seg om å spørre.
Jeg er ikke lenger vellykket fotograf, så de trenger meg ikke.
Jeg jobbet ræva av meg for å komme langt.
Alt virker forgjeves nå.
Dette er rart.
Hvorfor føles det så tomt?
Byen?
Det ser likt ut.
Du tar feil.
Det føles som noen har forlatt øya. Har du sett Sang-do?
-Bilen hans gikk i stykker. -Hva?
-Han hadde taket nede i regnet. -Hei.
Bilen må være oversvømt.
Det har han godt av. Bilen bråkte. Og Yong-pil?
Han dro til fastlandet i går. Tok seg fri.
Jeg visste det. Hvorfor?
Yong-pil? Hvorfor dro han?
-Hallo. -Hei.
Jeg vet ikke. Jeg hørte det på jobben.
Mamma, kan du gi meg en ramyeon?
Virkelig?
RAMYEON
Hvorfor dro Yong-pil til fastlandet?
Vet ikke.
Hvorfor dro han dit?
Ha det.
Mamma, jeg ba om ramyeon.
Er jeg usynlig?
Å FORSTÅ FOTOGRAFERING
Jeg skal nå målene mine og bli en inspirasjon for folk.
Pass opp, alle sammen! Kom igjen!
Jeg har brukt 20 år på fotografering.
Nå som det er borte, er jeg fortapt.
Jeg har ingenting å gjøre når jeg står opp.
Jeg vet ikke hva jeg skal snakke om.
Jeg husker ikke hva jeg gjorde…
…før jeg ble fotograf.
Hei, Sam-dal.
La oss lete etter henne.
Ikke fotografen Cho Eun-hye.
Cho Sam-dal.
Hva?
Tenk på det.
Drømmen er borte, men du er fortsatt her.
La oss finne henne.
Finne den ekte Cho Sam-dal i stedet for fotografen Cho Eun-hye.
Mamma, jeg er sulten!
Hvor har du vært hele natta? Og nå er du sulten?
-Har du ikke spist? -Nei.
Var ikke noe sted å spise.
Sam-dal, dro du til Seoul?
Hvorfor skulle du gå gjennom tingene mine?
Hvorfor dro du dit?
Datoen var i går.
Pass dine egne ting.
Det er ingenting. Jeg hadde bare noe å gjøre.
Så jeg dro og hygget meg litt der.
Ok. Så spis opp.
Vil du ha noe annet?
Mer ris.
Du ba meg ikke sende mat da du var på fastlandet.
Har du fått apetitt nå når du sliter?
Det er ikke slik.
Ikke nekt.
Du truet med å ikke spise det jeg sendte. Du sa du ville kaste det.
Herlighet.
Jeg ville spise det, men jeg kunne ikke.
Jeg hadde ikke tid.
Var heldig om jeg rakk hjem om kvelden, for ikke å snakke om mat.
Tror du jeg var fornøyd når jeg måtte kaste råtten mat?
Du aner ikke.
Jeg vil ha mer. Jeg skal spise alt.
Jeg skal gjøre opp for at jeg ikke spiste.
Hva er dette?
Hva?
Pappa!
Jeg trodde vi var enige om å ikke røre hverandres ting.
Herregud. Jeg går gjennom dine ting når jeg vasker også, hvis du er slik.
Hva? Truer du meg?
Hvorfor har du den der?
Du trenger ikke vite alt om meg.
Du er for opptatt til det.
Pass dine egne ting, og holde deg ute av rommet mitt.
Pappa!
Jeg sa at dette ikke er søppel.
Herregud.
Ikke kast dette! Det røde…
Den røde garnet.
OMBORDSTIGNINGSKORT
Hva går det av ham?
Herlighet, Ko.
Yong-pil ba deg beholde den på.
Bare ha den på.
Yong-pil blir såret hvis han ser det.
Den er så slitt. Jeg tar den av.
Forresten, hvor er han? Jeg har ikke sett ham i dag.
Yong-pil?
Han dro til fastlandet i går.
Tok seg fri.
-Hva? -Ja.
Hvorfor ta seg fri og dra dit?
Jeg vet ikke.
Eun-u hørte det på kontoret. Han vet det heller ikke.
-Sa Eun-u det? -Ja.
Jeg trodde Power Rangers visste alt om hverandre.
Jeg trodde ikke de visste noe.
Herlighet, du skremte meg. Hva er det?
Ingenting.
Jeg får gå først.
Pakk sammen og dra hjem.
Hva?
-Drar du? -Ko!
Hva er det som skjer?
Sam-dal, hvor har du…
Hva er det som skjer?
Han dro til fastlandet i går. Tok seg fri.
-Hva gjør du? -Hva?
Hvorfor dreper du akkaren?
Mora slet for å få dem inn i live,
og du bare dreper den.
-Kan dere trekke inn? -Hallo.
Hallo.
Dere to kan sitte her.
Yong-pil.
Hei.
Hva gjør du?
Jeg kom nettopp.
Din ansatte ville spise. Så jeg tok over.
Hvorfor?
Han kommer tilbake.
Det er bare…
Kan jeg få en kopp kaffe?
Jeg hadde så lyst å banke ham.
"Ring politiet."
Hvorfor bry seg med å banke ham?
Bortkastet energi. Bra du lot være.
Forresten, kaffen fra maskinen er skikkelig god.
Har du ansatt noen til å jobbe inni maskinen?
Hva sier du?
Forresten, hvor var Sam-dal i går?
Hun har et sted hun drar til.
Du vet fortsatt alt om henne.
Er det deg, mamma?
Hva gjør du?
Hvorfor har du den?
Kan jeg spørre om noe?
Hva er det?
I går…
…hvordan visste du at Sam-dal ikke hadde paraply?
Hvorfor har du ikke paraply i dette været? Her, ta denne.
Ok.
Har du ikke kommet over henne ennå?
OMBORDSTIGNINGSKORT SEOUL
Sam-dal,
har du fortsatt følelser for Yong-pil?
WELCOME TO SAMDAL-RI
KOREA SYNGER JEJU
Yong-pil.
Du skal ha store drømmer som mann og ikke være fornøyd med en liten bekk.
Kom igjen, Sang-tae.
Hva er galt med en liten bekk? Yong-pil, jeg er som deg.
Jeg liker Jeju.
Ja, det er bra.
Du må ikke ha drømmer ennå. Ta deg tid.
Jeg sa jeg liker små bekker. Betyr ikke at jeg ikke har en drøm.
Virkelig?
Så hva er drømmen?
Det er deg og Sam-dal.
Hva?
Er vi drømmen din?
Ja. Drømmen må ikke være om et yrke.
Dere to er drømmen min.
Når deres drømmer blir sanne, blir min det også.
Kanskje drømmer ikke skal oppnås,
men beskyttes.
Og kanskje
har drømmene mine…
…fortsatt håp om å bli noe vakkert.
Hei, hvor skal du?
Jeg skal finne Sam-dal istedenfor Cho Eun-hye.
Olle-stien? Dro hun dit?
-Ikke la meg få se ham. -Kjære! Jeg…
Har du hatt det bra?
Unnskyld meg! Har du 500 won?
Kan jeg like henne? Jeg har alltid likt henne.
Er Sam-dal tilbake?
For å bo i Jeju?
Ikke si til mamma at vi dro til Seoul sammen.
Sam-dal og Yong-pil er sammen igjen.
Hva?
Hva gjør du?
Tekst: Anette Kvam