DOBRO DOŠLI U SAMDAL-RI
Jesi li stvarno
učinila to zbog mene?
CHO EUN-HYE POD PRITISKOM NOVINARA
Prestrašio si me!
Što je bilo?
Što gledaš?
Samo… ovo…
Što je?
Idi kući. Zašto si uvijek ovdje?
Idem kući. Da.
Dobro.
Idem. Vidimo se.
Bok. Idem.
Bok.
Koji luđak…
Samo malo. Što to radi?
Što? Ne, stani.
Našla je omiljeno mjesto za opijanje.
Oprosti što kasnim.
Zašto kasniš? Jedva čekam otići kući.
-Oprosti. -Bok!
Bok.
6. EPIZODA „SNOVI” OD CHO YONG-PILA
Čovječe.
O, ne. Kiša.
Zaboga.
Što?
Sang-do.
Otkud ti ovdje?
Ako pokisneš, otpast će ti kosa.
Nisu rekli da će kišiti danas.
Postala si kao oni na kopnu.
Otočani nikad ne vjeruju prognozi.
Zaboga.
Sang-do, moj nekoć dragi prijatelju.
Pola sam života provela na kopnu.
-Točno. -Nakon 18 godina, kao da i jesam s kopna.
Dobro, onda budi.
Znaš što?
Što?
Nekoć su mi se sviđale žene s kopna.
Stvarno?
Čekaj. Ja sam žena s kopna.
A kako si znao da sam ovdje?
Recimo da je to bila telepatija.
O čemu govoriš?
Kamo ćeš sad?
Kišit će! Podigni krov!
Sang-do, rame ti je posve mokro!
Nema veze. Sve za važnu gošću s kopna.
Dobro. Ne krivi me ako se prehladiš.
Nagni ga prema sebi.
Približi se, ima mjesta za oboje.
Dobro.
Yong-pile!
Bok.
Nisam znao da ste ovdje.
Kamo ćete?
A ti?
Što ćeš ovdje po ovoj kiši?
Potpuno si mokar.
Ja?
Htio sam malo trčati, tako da…
Što?
Zašto nemaš kišobran po ovakvom vremenu? Uzmi.
Dobro.
Zašto imaš dva kišobrana?
Što?
Mislio sam
da ću na trčanju možda sresti nekoga kome treba kišobran.
Volim pomagati.
O čemu govoriš?
Poradi na prognozi. Rekli ste da neće kišiti.
Ja sam rekao da hoće. Ali nisu mi povjerovali.
Moraš zavrijediti njihovo povjerenje.
Ne slušaju te jer ti ne vjeruju.
Nije istina. Moje su prognoze najbolje.
Da, baš. Oni se ne bi složili.
Naravno da znam da gđica Cho to ne bi učinila.
Raspitivala se o našem programu studiranja u inozemstvu.
Za Eun-ju.
Zašto joj je onda to učinila?
Totalno.
Nije fer što su raskinuli ugovor na temelju onog što je Eun-ji rekla.
Možete li razgovarati s ljudima u časopisu…
To je osjetljivo. Istina nije važna.
Tvrtke se boje problema.
Možete li barem intervjuirati i obraniti gđicu Cho?
Djevojke,
potražite posao u nekom drugom studiju.
Znam da gđica Cho ne bi to učinila,
ali nikad ne znaš.
Idem ja. Inače,
što se tiče Magazina X…
Chung-gi je stvarno pomogao Eun-ju.
Toliko vam mogu pomoći. Dobro?
Prevario ju je, pa ga je ponizila.
Toliko je jadan da joj se tako osvećuje?
Ona urednica je nevjerojatna.
Gospođica Cho odbila je druge da bi radila s njom.
Zbog nje je dobila promaknuće.
Zašto joj ne pomogne?
Nije samo ona takva.
Nitko ne želi probleme.
Kad smo kod toga,
zašto gđica Cho ništa ne poduzima?
Može tužiti Eun-ju zbog klevete.
Zašto ništa ne poduzima?
Tko zna?
Idemo.
Dobro.
Što?
Što to radiš?
Ovo je njezino.
Što?
Tko ste vi?
Zašto to dirate?
Oprostite. Ovo je portfolio našeg studija.
Molim?
Naš je.
Naš je. Znam to igralište.
Ondje je gđica Cho htjela snimati za Magazine X.
To je njezin portfolio.
Što?
SNIMANJE ZA MAGAZINE X FOTOGRAFKINJA BANG EUN-JU
Mala kradljivica.
Ukrala ga je od nas.
Onaj dan kad je došla po svoje stvari.
Danas je sastanak u vezi s tim?
Od jučer nisam vidio onog novinara.
Neće reći nikome da sam ovdje.
Tako je.
Zašto si se jučer upetljala u ono ako bježiš od novinara?
Još lako planeš.
Ista si kao nekad.
Zar nije?
Potpuno je ista.
Što? Da.
Znaš što se dogodi kad imaš više ljubavnog iskustva i veću plaću?
Promijeniš se.
Ljudi se mijenjaju.
Prestani se ponašati kao da znaš sve o meni.
Ljudi se teško mijenjaju.
Mislim da se uopće nije promijenila.
Da se tako lako mijenjamo, bili bismo Transformeri.
Sang-do!
Nije istina. To da lako planem.
Ma daj. Uvijek si bila takva.
To sam bila stara ja.
Više ne planem lako. Odrasla sam.
Nisam planula. Sve je bilo po planu.
Htjela sam se zauzeti za sebe.
Po planu? Čak i ona snimka iz auta?
I to je bio dio plana? Nevjerojatno.
Da! Sve je to bio dio plana!
Sang-do, vidimo se.
Što joj je?
Opet je planula.
Ista je.
Ima kratak fitilj.
Ne podnosim Yong-pila.
I on je ostao isti.
Grozan je.
ASISTENTICA KO EUN-BI
Eun-bi.
Što je to?
Vaš portfolio za igralište.
Eun-ju ga je ukrala.
Iskoristit će ga za Magazine X!
Ne mogu vjerovati.
Eun-ju je bezočno lagala da ste zlorabili moć i sve.
Zapravo je samo htjela ukrasti vaš rad i zamijeniti vas!
Nevjerojatno!
Sang-do!
Zašto si se vratila?
Možeš li me odbaciti na aerodrom?
Zašto?
Moram u Seoul.
Zašto sad odjedanput?
Moram nešto provjeriti.
Što? Je li sve u redu?
Ništa nije u redu.
Baš ništa.
Mislim da napokon mogu postaviti Eun-ju to pitanje.
Onda idi.
Idemo zajedno.
Poći ću s tobom. Moglo bi biti opasno, zar ne?
Nemoj. Zašto bi išao?
-Idem s tobom. -Što je tebi?
Tko zna što te čeka.
Sang-do, ne slušaj ga. Vozi.
Vozio bih, ali ne želi upaliti.
Mogao si mi samo dati ključeve, ne moraš me voziti.
To vrijedi i za tebe.
Imam previše vremena.
Samo me ostavi na aerodromu.
Sam-dal.
Nisi došla ovamo zbog novinara, zar ne?
Zašto su uopće prekinuli?
Hej!
Zašto se ne bih zabrinuo…
Kvragu.
Ma daj!
Zaboga!
Što je bilo?
Bože.
A bila sam tako sretna kad sam je rodila.
Čovječe.
Luđakinjo.
Zaustavi auto.
Izlazi!
Stani, gade!
Ma daj, mama!
Rekla sam ti da ne želim to raditi!
Rekla sam ti!
Mislim, stvarno.
Kvragu.
Čekaj.
Stani.
Što je? Što se dogodilo?
Razgovaraj sa mnom. Od čega ćeš živjeti ako odeš?
Hej.
Misliš da sam jadna zbog načina na koji sam se ponijela.
Ja sam Cho Jin-dal. Sjećaš se?
Znaš li koliko me zrakoplovnih tvrtki želi?
Čekaj, nisam mislio…
Ova obitelj…
Dobro me slušaj.
Odsad pa nadalje
slijedit ću svoje srce.
Više nikad neću…
raditi ono što ne želim.
MASKOTA SAMDAL-RIJA SAM-DAL
I ti si Samdal?
Tetka mi se tako zove.
Sigurno je i tvoj život težak.
Ti si sigurno Ha-yul.
Hae-dalina kći?
Zaboga. Već si velika.
Nosile smo je na leđima dok je bila mala.
Ne sjećam se, ali hvala vam.
Hae-dal ju je dobro odgojila. Jadnica.
I to posve sama. Jadnica.
Trebali su obaviti obred.
Ali gđa Ko nije htjela.
U pravu si. Šaman ga je htio obaviti. Rekao je da otac neće dugo poživjeti.
Treba slušati šamana.
Tako je. Trebali su to obaviti.
Gospođo.
Je li baka kriva što mi je tata umro?
Molim? Ne.
Naravno da nije.
Ali sad ste to rekli.
Rekli ste da mi je tata umro zato što baka nije obavila obred.
Zaboga.
Nisam tako mislila, dušo.
Moj je tata otišao malo ranije jer mu je kucnuo čas.
Nitko nije kriv za to.
Zamislite kako bi baka bila tužna
da vas čuje.
Ha-yul, žao nam je.
Nismo trebale to reći.
Žao nam je.
Nismo razmišljale.
Žao nam je. Zaboga.
Zar nikad niste vidjeli dupina?
Bok.
Zašto odrasla osoba promatra dupine dalekozorom?
Gledajte ih normalno.
Onda ih ne bih mogao razlikovati.
Razlikujete li ribe koje jedete?
Svi su dupini isti.
Slušaj, mala.
Nisam mala. Idem u drugi razred.
Dobro, mala iz drugog razreda. Dupini nisu kao ribe.
Jako su pametni.
Imaju emocionalnu inteligenciju.
Osjećajni su i empatični, baš kao nas dvoje. Dobro?
Shvaćam.
Jesi li vidjela onog koji je skočio? To je Namchun.
A ono kraj njega je Palbong.
Njih dvoje su par.
Ako bolje pogledaš, vidjet ćeš malog dupina Oryonga.
To im je sin.
Shvaćam.
Oryong?
Namchun se voli igrati.
I Oryong je takav.
Čini se da ste bliski s Namchunom.
Naravno. Prijatelji smo.
Cha Ha-yul!
Hej, mala. Pazi.
Uživajte promatrajući Namchunovu obitelj.
Bok.
Tko je to?
Neki čudak.
Rekla sam ti da izbjegavaš čudake.
Idemo.
-Jednu kartu za Gimpo. -Jednu za Gimpo.
Dajte nam dvije.
Što radite?
I vi idete?
-Sutra ne radim. -Imam mnogo slobodnog vremena.
Dobro. Hvala vam.
Idemo dok sam dobre volje.
Platiš i moju? Poslat ću ti novac. Volim te.
Hej…
U redu. Hvala.
SNIMANJE ZA MAGAZINE X FOTOGRAFKINJA BANG EUN-JU
Sviđa mi se ova ideja.
Odiše 2000. godinom.
Upečatljive boje.
Mijenjat ćemo ih u skladu s bojom odjeće.
-Fantastično. -Zaboga, Eun-ju.
Hoću reći, gđice Bang.
Nisam znala da ste ovako dobri!
Zašto se niste prije osamostalili? Jako ste dobri.
Ovo sam brzinski sklepala.
I ovako je dobro? Sad se već hvalite.
Samo je skromna.
-Previše ste skromni. -Da.
-Sviđa mi se ideja. -I meni.
Kad smo kod te ideje, je li uistinu…
tvoja?
Naravno da jest.
Dobro.
Stvarno?
Zašto?
Misliš da sam je ukrala?
Ne!
Eun-ju, ostavila si kavu.
Ovaj…
Stavit ću ti je na stol.
Napunit ću tobogan cvijećem.
Odlično.
S više vrsta cvijeća, raznih boja.
-Shvaćam. -Jasno.
Ovim istim bojama?
Da, kao na fotografiji.
To je Cho Eun-hye?
-Jest. -Ona je.
-Yong-pile. -Da?
Nije važno.
Jesmo li trebali ući s njom?
Nema potrebe.
Bit će dobro. Ovo je Seoul. Nije dijete.
Misliš?
Je li to bila Cho Eun-hye?
I ja sam je vidjela.
Zašto je došla?
Možda zbog urednika Cheon Chung-gija?
Čovječe.
U pravu si.
-Njezina asistentica radi s njim. -Da.
Suočit će se s njima.
-Oprostite. -Da?
Gdje je Chung-gijev sastanak?
U sobi za sastanke.
Hvala.
Ali Eun-ju je ondje.
Što da radimo? Da je zaustavimo?
A što je s frizurama, šminkom i rekvizitima?
To prepuštam vama.
-Što? -Molim?
Samo malo.
Barem nam recite kako ste to okvirno zamislili.
Tako je.
Sami to osmislite.
Znam da će biti dobro.
Čekajte. Zašto bismo morali…
Kako ste zamislili…
Zaboga.
Gospođice Cho?
Cho Eun-hye.
Dugo vas nismo vidjeli.
Otkud vi ovdje?
Imam nekoliko pitanja…
Ali na jedno već znam odgovor.
Postavit ću ti ono drugo.
-Eun-ju… -Gospođice Cho!
Smirite se, molim vas…
Eun-hye, izađimo van.
Ne miješaj se.
Ne možeš ovdje raditi scenu.
„Scenu”?
Ispričavam se.
Igralište, tobogan, cvijeće.
Zvuči poznato?
Pa…
Vidiš…
Ljudi nekad imaju slične ideje.
Zamisle slične stvari…
Što ste htjeli pitati?
Gospođice Cho.
Zašto se ne javlja?
Ovdje rade?
-Nisi znao? -Nisam.
Ne mogu vjerovati da su imali aferu i ukrali njezin rad.
Sang-do, idi na onu stranu. Ja ću ovamo.
Dobro.
Što je?
Misliš da sam ti ukrala projekt?
I dalje misliš da ti nisam ravna.
I ja mogu imati dobre ideje.
To sam uzela…
kao podsjetnik.
Kao podsjetnik…
Želiš se svađati sa mnom?
Ne. Nisam zato došla.
Želim te nešto pitati.
Jesi li se stvarno…
pokušala ubiti
zbog mene?
Što?
Zato si došla?
Zašto baš sad?
„Zašto”?
Zar nije očito? Netko se pokušao ubiti
zbog mene.
Je li to stvarno istina?
Zato što sam bila stroga?
Mislim da znaš odgovor.
Da.
Znam ga.
Nije bilo zato.
Nikad te nisam maltretirala.
Mnogo sam razmišljala o tome.
Nisam učinila ništa zbog čega bi se
pokušala ubiti.
Stalno se pitam:
„Zašto bi to učinila?”
Zašto?
Je li to stvarno bilo zbog mene?
Nećeš ništa poduzeti zato što te nitko ne sluša?
Vrati se u Seoul i tuži je. Možeš je tužiti za klevetu.
Zašto ništa ne poduzimaš? Rekla si da je nisi maltretirala.
Tako je. Nisam.
Ali…
tko zna?
„Je li to bilo zbog mene?
Jesam li je nesvjesno maltretirala?
Jesam li je taj dan povrijedila nečime što sam rekla?
Što ako je istina?
Što ako…
Što ako je to stvarno bilo zbog mene?”
Ako nije zbog mene,
ne bi imala nikakav razlog da to učiniš.
Glava mi je skoro eksplodirala.
Ali onda…
Vidjela sam da si ukrala ovo
i promijenila sam mišljenje.
Možda…
Možda si me htjela uništiti i uzeti moje mjesto.
Zar je to sad uopće važno?
Nitko te više ne želi slušati.
Nije me briga što mi drugi ne vjeruju.
Zaslužujem istinu, Eun-ju.
Je li to bilo zbog mene?
Jesi li se zbilja…
pokušala ubiti zbog mene?
Nisam.
Ne možeš mi ovo raditi!
Razgovarajmo. Može?
Eun-ju. Bang Eun-ju.
Nije bilo zbog tebe.
Mislim da…
A da uđeš?
Što da radimo?
Hej!
Eun-hye!
Što si učinila?
Kako si mogla?
Kako si mogla to učiniti?
-Kako? -Hej.
Ne diraj je!
Idemo.
Tko si ti?
Ne diraj me, govno jedno.
Ako ti je život mio.
Nije zbog mene.
Nije to učinila zbog mene.
Priznala je.
Nije.
Nije bilo zbog mene.
Je li je pronašao?
Je li zabavno?
Pereš li zube zato što je zabavno?
Pereš ih zato što moraš.
Hej, tek si u drugom razredu.
Vidi što piše.
Ne moraš rješavati zadatke za treći razred.
Moram.
Tetka Sam-dal tako kaže.
Kaže da moram biti vrjednija od svih ako želim ostvariti svoje snove.
Nikad mi nisi rekla što želiš postati.
Pročitat ću tvoj dnevnik kad zaspiš.
Mama!
Reci mi onda.
Što želiš postati? Mama bi trebala znati.
Neću.
Zašto?
Reći ću ti kad bude vrijeme za to.
Ne volim ljude koji su jaki samo na jeziku.
Ne mogu postati osoba kakve mrzim.
Zaboga.
Baš si tvrdoglava. Predajem se.
Ma daj. Ne smetaj joj dok uči.
Ne smetam joj.
Baš su teška ta pitanja.
Stvarno si pametna.
Što si radila danas, Ha-yul?
Šetala sam.
Stvarno?
Mora da si obišla cijelo susjedstvo.
Zar nije lijepo i tiho?
Ne. Ne sviđa mi se ovo susjedstvo.
Molim?
Zašto?
Zato što nemamo dječje igraonice?
Prestara sam za njih.
Zašto onda?
Što ti se ovdje ne sviđa?
Što je bilo?
-Djede. -Da?
U ovom me susjedstvu svi sažalijevaju.
Eto zašto.
-Još plačeš? -Što?
-Ne.
Oprosti.
Hej!
Nisam znao da ste ovdje.
Da, upravo smo se sreli.
Da.
Evo.
Stavi ovo na oči.
Dobro.
A ti popij svoju.
Dobro.
Vratimo se na Jeju ako si završila.
-Vi idite. Nisam završila. -Molim?
Hej, Sam-dal.
Siguran sam da sam mu već negdje čuo glas.
Zar je to sad toliko važno?
Ne sviđa mi se kako me gledao.
Jesi li znao za ovo?
Nastavit ću s time.
Glumi da je ideja naša.
Ali ukrala si je. Rekla si da ima i dokaz.
Reci da je ona ukrala moju ideju.
-A ja sam to došla potvrditi. -Ali to je…
Zašto bih ukrala tvoju ideju?
Što? Što se događa?
I tko je onaj tip?
Je li to onaj tip iz…
Imaš li još pitanja?
Ne. Želim ti nešto reći.
Dala sam ti njega,
pa ću ti dati i ovo.
Uzmi moju ideju,
moj fotoaparat, osvjetljenje i osoblje.
Pokušaj.
Misliš da ne mogu?
Eun-ju,
nikad nisam mislila
da si manje sposobna od mene i da ne možeš smisliti dobru ideju.
Ali danas sam to počela misliti.
Što?
Dokle ćeš dogurati s ukradenim idejama?
-Koliko ćete ostati zajedno? -Zašto me uvlačiš…
Ne mogu vjerovati da si i dalje arogantna.
Nemaš razloga za to.
Svi su te kontakti napustili.
A i dalje si samouvjerena?
U pravu si.
Sve sam izgubila zahvaljujući tebi.
Jako mi je teško.
Ali koliko god mi bilo teško
i na koje god prepreke naišla,
savjest će mi uvijek biti čista.
Hvala.
Mnogo sam naučila od tebe.
Od tebe
i od njega.
O svemu.
O baš svemu!
Da nije vas, ne bih znala da je sve ovo lažno.
Slobodno uzmi moju ideju. Vidjet ćemo dokle ćeš dogurati.
Ali makni to cvijeće s tobogana. Kičasto je.
Čekajte, gospodine!
-Netko je još unutra. -Oprostite?
Provjerio sam. Nema nikoga.
Netko je ušao i još nije izašao.
Tako je.
A stražnja vrata?
-Ima više izlaza. -Ali, gospodine…
Što da radimo?
Gdje je stražnji izlaz?
I ovdje je zaključano. Kamo je otišla?
Ne javlja se na mobitel.
Možda je otišla kući ili u studio.
Sumnjam. Ondje je čekaju novinari.
Više nema letova. Sumnjam da se vratila.
Ne poznajem Seoul. Nemam pojma.
Znaš li gdje bi mogla biti?
SEULSKA BANKA
Pričekaj, Sang-do.
-Što? -Nazovi me ako je vidiš.
Yong-pile!
Kamo je sad nestala?
Molim te, mama.
Hoćeš li mi kupiti fotoaparat?
Želim postati fotografkinja, mama.
Mama, obećavam da ću uspjeti
i da ću brinuti o tebi. Može?
Mama, molim te.
Kupi mi fotoaparat. Bila sam vrijedna.
Bit ću još bolja. Samo mi ga kupi.
Molim te!
Vidiš? Rekla sam ti da dobro fotkam.
I na fakultetu mi kažu da sam nadarena.
Primili su te zbog dobrih ocjena, ne zbog dara.
Kako ćeš se snaći okružena tolikim pametnim klincima?
Ne budi smiješna.
Čak je i Seo Hui-ju uspjela, a ona je iz Gyeonsanga.
BANKA JEJU SARANG
Sam-dal!
Što je bilo? Zašto plačeš?
Što je? Tko te rasplakao?
Hoću kući.
Hoću na Jeju.
Grozno mi je ovdje. Preteško je.
Ne plači. Dođi.
Tri dana nisam spavala.
Viču na mene. Ne stignem ni jesti.
Čak mi se i fotoaparat pokvario. Što da radim?
Yong-pile, hoću kući.
U redu. Ne plači. Dobro?
Idemo kući.
Završimo ovdje. Dobro?
Odustani. Dosta je.
Čemu sve ovo?
Čemu maltretiranje?
Nemoj postati glupa fotografkinja!
Zar si ostavila roditelje i došla ovamo da se mučiš?
Sam-dal, znaš što?
Uvijek sam spreman vratiti se na Jeju s tobom. Dobro?
Nemoj biti glupa fotografkinja.
Čemu to sranje? Jednostavno odustani.
Nije glupo.
Postat ćeš glupa fotografkinja?
Da, hoću.
Vidjet ćeš.
Učinit ću sve da postanem sjajna fotografkinja.
Sjajna glupa fotografkinja.
Mislio sam da napokon imam priliku vratiti se na Jeju.
Rekla sam ti, ništa od toga.
Vidjet ćete vi. Ne vraćam se na Jeju.
Reci mi.
Jesi li plakala zato što ti nedostaje mama?
Nisam.
Ne laži.
Plakala si jer ti nedostaje.
-Nije istina. -Nije?
Dobro onda. Pripremio sam
nešto posebno za našu plačljivicu.
-Može? -Što?
Sjedimo ispred banke s Jejua. S tobom je Cho Yong-pil, ponos Jejua.
Što to radiš?
Došao sam u divan grad
O kojem sam sanjao
Yong-pile, nemoj! Prestani pjevati!
Bio je hladan i opasan
Što to radiš?
Nisam znao što da radim Kraj oronule kuće
Plakao sam gorke suze
Smiješak.
Baš lijepo.
Cho Eun-hye!
Zašto spavaš na poslu?
Oprostite.
Ako ti se spava, spakiraj se i odlazi!
Oprostite.
-Eun-hye! -Da, gđo Seo?
-Trebamo još svjetla. -Jasno.
Cho Eun-hye.
Evo me.
O, ne. Zaboga!
Što ću sad?
Ovo ne smije pokisnuti.
Halo, gđo Seo.
Zašto se ne javljaš?
Kamo je nestao?
Nevjerojatno.
„Dala me” tebi?
Pa nisam ja neka stvar.
Mrzim je iz dna duše.
Zašto je tako ležerna? Sve je izgubila.
Znaš da ju je teško izbaciti iz takta.
Cho Eun-hye nije normalna!
Sve je izgubila, a tako je opuštena. Zar ne?
Zaboga.
CHEON CHUNG-GI
Tko si ti?
Cheon Chung-gi, gade jedan!
-Tko si ti? Što to radiš? -Tko si ti?
Ja sam Eun-hyein brat, gade.
Zovi policiju.
Trebao bih te…
Ti jedan…
Ne prilazi joj.
Ili ću te ubiti.
Što je njemu?
Taj mali…
I?
Jesi li ih uništila?
Što je bilo? Izgledala si kao da ćeš sravniti sve sa zemljom.
Trebala si.
Zašto nisi? To nije nalik tebi.
„Nalik meni”?
A što je to nalik meni?
Da im iščupam kosu i poludim?
Da sam tako postupala,
ne bih ovako daleko dogurala.
Stalno potiskujem bijes.
Glumim mirnoću i samouvjerenost.
Zato sam dogurala dovde.
Ali onda sam shvatila
da sam se previše promijenila.
Bilo me strah suočiti se s Eun-ju.
Zašto? Bojala si se da si stvarno kriva?
Da.
Da sam nesvjesno učinila nešto.
Zar nisi rekla da si ipak ostala vjerna sebi?
To je istina. Razmisli.
Koliko god se mijenjala, uvijek ćeš biti Cho Sam-dal.
Ali znaš što?
Cho Sam-dal
nije osoba koja će povrijediti nekoga.
Bez brige.
Vjeruj u sebe.
Čemu takav izraz lica?
Dajem ti dobar savjet.
Ozbiljan sam.
Ne govorim to da bi se osjećala bolje.
Samo ti govorim istinu.
Kako si znao gdje sam?
Ne sjećaš se?
Često si ovdje škrgutala zubima i govorila da se ne vraćaš na Jeju.
Stvarno?
Što je bilo?
Je li ovo jedino mjesto koje te podsjeća na dom?
Naravno da nije.
Samo me podsjeća na mene.
Kako to misliš?
Čudno je da je banka s Jejua u samom središtu Seoula.
Sigurna sam da se ljudi pitaju zašto je ovdje.
Mora da ni banci nije svejedno.
Pogledaj samo kako hrabro stoji ovdje.
Nema se na koga osloniti.
Žalim je.
I ti si takva?
Nekad sam bila.
A i sad sam.
Trudim se izdržati i biti hrabra,
ali još nemam nikoga na koga se mogu osloniti.
Urednica s kojom sam surađivala 13 godina
prestala mi se javljati na telefon.
Slavne osobe koje su nekad tražile samo mene
okrenule su mi leđa.
Surađivali smo više od deset godina.
Ali nitko me od njih nije pitao je li to istina niti me podržao.
Nisu pitali kako sam.
Nikoga nije bilo briga.
Nisam uspješna i više me ne trebaju.
Radila sam kao konj da uspijem.
Ali sve je to bilo uzalud.
Ovo je čudno.
Zašto je ovako prazan?
Grad?
Izgleda isto.
Nisi u pravu.
Kao da je netko otišao s otoka. Sang-do nije prošao danas?
-Auto mu se pokvario. -Što?
-Nije podigao krov po kiši. -Hej.
Sve se smočilo.
Neka mu. Bio je prebučan. A Yong-pil?
Uzeo je slobodan dan i otišao u Seoul.
Vidiš? Znao sam. Zašto?
Zašto bi Yong-pil išao na kopno?
-Zdravo. -Bok.
Ne znam. Čuo sam od njegovih kolega.
Mama, možeš mi napraviti ramyeon?
Stvarno?
RAMYEON
Što će Yong-pil na kopnu?
Nemam pojma.
Zašto bi išao onamo?
Doviđenja.
Mama, napravi mi ramyeon!
Zar sam nevidljiv?
UMIJEĆE FOTOGRAFIRANJA
Ostvarit ću svoje snove i postati nadahnuće ljudima.
Pazite se! Idemo!
Dvadeset se godina bavim fotografiranjem.
Ali sad se osjećam izgubljeno.
Ne znam što da radim kad se probudim.
Ne znam o čemu razgovarati s ljudima.
Ne sjećam se što sam radila…
prije fotografiranja.
Slušaj, Sam-dal.
Potražimo je. Možemo mi to.
Ne fotografkinju Cho Eun-hye,
nego Cho Sam-dal.
Što?
Razmisli.
San ti je možda nestao, ali ti si još ovdje.
Pronađimo je.
Pravu Cho Sam-dal, a ne fotografkinju Cho Eun-hye.
Mama, gladna sam!
Nije te bilo cijelu noć, a sad si gladna?
-Ništa nisi jela? -Ne.
Nigdje nisam našla restoran.
Sam-dal, jesi li bila u Seoulu?
Zašto mi kopaš po stvarima?
Zašto si otišla onamo?
Datum je jučerašnji.
Gledaj svoja posla.
Nije važno. Morala sam obaviti nešto.
Pa sam otišla i zabavila se.
Dobro. Jedi.
Želiš li još što?
Još riže.
Rekla si da ti ne šaljem priloge na kopno.
A sad ti se probudio apetit kad imaš problema?
Nije bilo tako.
Ne poriči.
Prijetila si da ćeš baciti sve što ti pošaljem.
Zaboga.
Nije da nisam htjela jesti. Nisam mogla.
Nisam imala vremena.
Bila bih sretna kad bih prespavala kod kuće, a kamoli jela.
Misliš da sam bila sretna kad bi se hrana pokvarila?
Nemaš pojma.
Daj mi još. Sve ću pojesti.
Nadoknadit ću sve što sam propustila.
Što je ovo?
Što?
Tata!
Dogovorili smo se da si nećemo kopati po stvarima.
Zaboga. Prekopat ću ti stvari dok budem čistio ako ćeš biti takav.
Što? Prijetiš mi?
Što će ti to?
Ne moraš znati sve o meni.
Živimo užurbanim životima.
Gledaj svoja posla i kloni se moje sobe.
Tata!
Rekao sam ti da ovo nije smeće.
Zaboga.
Ne bacaj ovo u smeće! Ovo crveno…
Ovo crveno klupko.
AVIONSKA KARTA
Što ga je spopalo?
Zaboga, gđo Ko.
Yong-pil je rekao da ne skidate to.
Ostavite.
Yong-pil će biti tužan.
Ofucano je. Trebala bih ga skinuti.
A gdje je on? Nisam ga vidjela od jučer.
Yong-pil?
Jučer je otišao na kopno.
Slobodan dan.
-Što? -Tako je.
Zašto je iskoristio slobodan dan za to?
Nemam pojma.
Eun-u čuo se s njegovim kolegama. Ni on ne zna.
-Stvarno? -Da.
Mislila sam da Power Rangeri sve znaju jedno o drugom.
A ja da ne znaju ništa.
Zaboga, prestrašili ste me. Što vam je?
Ništa.
Idem ja.
Dovršite ovo pa idite kući.
Što?
-Zašto idete? -Gospođo Ko!
Što se događa?
Sam-dal, gdje si…
Što se događa?
Jučer je otišao na kopno. Uzeo je slobodan dan.
-Što to radiš? -Što?
Zašto si ubio hobotnicu?
Tvoja se majka trudi da budu žive,
a ti si je sad ubio.
-Pomakni se. -Zdravo.
Zdravo.
Sjednite ovdje.
Yong-pile.
Bok.
Što to radiš?
Tek sam došao.
Zaposlenik ti je bio gladan, pa sam uskočio.
Zašto?
Vratit će se.
Samo…
Mogu li dobiti šalicu kave?
Htio sam ubiti boga u njemu.
„Zovi policiju.”
Zašto?
Drago mi je što nisi potratio energiju.
Inače, ova kava iz aparata vam je izvrsna.
Imaš li zaposlenika u aparatu za kavu?
O čemu govoriš?
Usput, gdje je Sam-dal bila jučer?
Na mjestu na koje uvijek ode.
Još znaš sve o njoj.
Jesi li to ti, mama?
Što radiš?
Što će ti to?
Mogu li te nešto pitati?
Što?
Jučer…
kako si znao da Sam-dal nije imala kišobran?
Zašto nemaš kišobran po ovakvom vremenu? Uzmi.
Dobro.
Još je nisi prebolio, zar ne?
AVIONSKA KARTA SEOUL
Sam-dal,
je li ti još stalo do Yong-pila?
DOBRO DOŠLI U SAMDAL-RI
KOREJA PJEVA JEJU
Yong-pile.
Sanjaj velike snove. Nemoj se zadovoljiti malim stvarima.
Ma daj, Sang-tae.
Što fali malim stvarima? Yong-pile, ja sam kao ti.
Sviđa mi se Jeju.
Nema veze. To je u redu.
Ne moraš još sanjati. Imaš vremena.
Mama, volim male stvari. To ne znači da ništa ne sanjam.
Stvarno?
Što sanjaš?
Tebe i Sam-dal.
Što?
Nas sanjaš?
Da. Ne mora se sanjati o poslu.
Vas dvije ste moj san.
Kad se vaši snovi ostvare, ostvarit će se i moji.
Možda snove ne treba ostvariti,
nego štititi.
I možda
za moj san…
još nije kasno da bude predivan.
Hej, kamo ćeš?
Pronaći Sam-dal i zamijeniti Eun-hye.
Otišla je na Olle Trail?
-Nemoj da ga vidim. -Dušo! Ja…
Jesi li dobro?
Oprostite! Imate li 500 vona?
U redu je što mi se sviđa? Oduvijek mi se sviđala.
Sam-dal se vratila?
Živjet će ovdje?
Nemoj reći mojoj mami da smo otišli zajedno u Seoul.
Sam-dal i Yong-pil su opet zajedno.
Što?
Što radiš?
Prijevod titlova: Dragutin Budimir