NÁVRAT DO SAMDAL-RI
Opravdu jsi to…
udělala kvůli mně?
CHO EUN-HYE V HLEDÁČKU PRO ZNEUŽÍVÁNÍ MOCI
Vyděsils mě.
Co se děje?
Na co se to díváš?
Jenom… To…
Co to je?
Jdi domů, jo? Proč tu pořád jsi?
Půjdu domů. Jo.
Dobře.
Jdu domů. Nashle.
Mějte se. Odcházím.
Čau.
Ten pitomec…
Počkat, co to dělá?
Co? Ne, zadrž!
Asi tam ráda chodí pít.
Omlouvám se za zpoždění.
Proč jdeš tak pozdě? Už se těším domů.
- Promiň. - Čau!
Čau.
6. DÍL „SNY“ OD ČO JONG-PCHILA
Bože.
Ale ne. Prší.
Bože.
Co?
Sang-do.
Co tu děláš?
Takhle ti vypadají vlasy.
Podle předpovědi dnes pršet nemělo.
Chováš se jako někdo z pevniny.
Lidé z Čedžu se na předpověď nespoléhají.
Bože.
Sang-do, můj kdysi laskavý příteli.
Půlku života jsem strávila na pevnině.
- Jasně. - Po 18 letech patřím tam.
Fajn. Tak jsi z pevniny.
Vědělas to?
Co?
Kdysi se mi ženy z pevniny líbily.
Opravdu?
Počkat. Já jsem žena z pevniny.
Mimochodem, jak jsi věděl, že tu jsem?
Říkejme tomu telepatie.
O čem to mluvíš?
Kam to teď jdeš?
Bude pršet! Zatáhni si střechu!
Máš promočené rameno, Sang-do!
To nic. Hlavně, že je naše VIP z pevniny v suchu.
Nech toho. Jestli nastydneš, budeš mi to vyčítat.
Nakloň ho víc k sobě.
Nebo se pod něj vmáčkneme oba.
Jasně. Tak jo.
Yong-pile.
Ahoj.
Nečekal jsem tě tu.
Kam jdeš?
A co ty?
Kam běžíš v tom dešti?
Bože, jsi promočený.
Já?
Chtěl jsem si dnes zaběhat, tak…
Co?
Proč v tomhle počasí nemáš deštník? Vezmi si můj.
Dobře.
Proč máš dva deštníky?
Co?
Napadlo mě…
že bych při běhání mohl narazit na někoho, kdo potřebuje deštník.
Je to milé.
O čem to mluvíš?
Zapracuj na předpovědi. Říkals, že nebude pršet.
Já říkal, že bude. Jen mi nevěřili.
Musíš si získat jejich důvěru.
Nevěří ti, a proto tě neposlouchají.
To není pravda. Mívám nejlepší předpovědi.
Jo, jasně. Oni by určitě nesouhlasili.
Já samozřejmě vím, že by to slečna Cho neudělala.
Jednou se ptala na výměnné pobyty našeho časopisu.
Chtěla na něj poslat Eun-ju.
Tak proč by to dělala?
Přesně.
Je tak nefér, že jí zrušili smlouvu jen na základě slov Eun-ju.
Můžete za nás promluvit s lidmi z časopisu…
Jsou opatrní. Na pravdě nezáleží.
Firmy musí kontroverze zvládat opatrně.
Můžete aspoň udělat rozhovor a hájit slečnu Cho?
Holky,
radši si najděte práci v jiném studiu.
Vím, že by to slečna Cho neudělala, ale…
člověk nikdy neví.
Musím jít. Mimochodem,
k tomu projektu Magazine X,
Chung-gi s ním Eun-ju pomohl.
Víc pro vás udělat nemůžu, jo?
Chung-gi ji podvedl a byl za to ponížen.
Jak se může takhle uboze mstít?
Ta redaktorka je taky neuvěřitelná.
Cho odmítla ostatní časopisy, aby s ní pracovala.
Dokonce ji za to povýšili.
Proč slečnu Cho nebránila?
Není to jen ona.
Všichni se jí pro své dobro vyhýbají.
Mimochodem,
proč slečna Cho nic nedělá?
Může Eun-ju žalovat za pomluvu nebo tak něco.
Tak proč nic neudělala?
Kdoví.
Pojďme.
Dobře.
Co?
Co to děláš?
To je slečny Cho.
Co?
Kdo jste?
Proč mi saháte na věci?
Pardon. Ale tohle je portfolio z našeho studia.
Co?
Je naše.
Poznávám tu prolézačku.
Cho pro projekt Magazine X zvolila téma hřiště.
To je to portfolio.
Co?
PORTFOLIO PRO MAGAZINE X FOTOGRAFKA BANG EUN-JU
Ta malá zlodějka.
Jak se opovažuje nás okrádat?
Bylo to v ten den, kdy si přišla sbalit věci.
Nemají dnes k tomu schůzi?
Od včerejška jsem toho novináře neviděl.
Určitě nikomu nemůže říct, že tu jsem.
Přesně.
Proč ses do toho pletla, když se tu před novináři skrýváš?
Pořád jsi vznětlivá.
Nezměnila ses.
Že, Yong-pile?
Vůbec se nezměnila.
Co? Jasně.
Hádej, co se stane, když víc randíš a víc vyděláváš.
Změníš se.
Lidé se mění.
Nedělej, že o mně všechno víš.
Lidé se tak snadno nemění.
Taky myslím, že se vůbec nezměnila.
Kdyby se lidé pořád měnili, byli by z nich Transformeři.
Hele, Sang-do.
To není pravda. Nejsem tak vznětlivá.
No tak. Vždycky jsi taková byla.
Hele, taková jsem byla dřív.
Už nejsem vznětlivá. Dospěla jsem.
Neztratila jsem nervy. Vše šlo podle plánu.
Chtěla jsem se sama sebe zastat.
Mělas to v plánu? I ten záznam z kamery?
Vše bylo v plánu? Ty jsi neuvěřitelná.
Ano, vše bylo v plánu!
Uvidíme se pak, Sang-do.
Co to s ní je?
Pořád je vznětlivá.
Lidé se nemění.
Je popudlivá.
Nemůžu Yong-pila vystát.
Taky se vůbec nezměnil.
Je tak otravný.
ASISTENTKA KO EUN-BI
Eun-bi.
Na co se to dívám?
To je tvoje portfolio.
Eun-ju ho ukradla.
Používá ho pro projekt Magazine X!
Je to neuvěřitelný.
Eun-ju o tom zneužití moci bezostyšně lhala.
Jen chtěla ukrást tvou práci, vydávat ji za svou a mít úspěch!
Neuvěřitelné!
Sang-do!
Proč ses vrátila?
Promiň, můžeš mě hodit na letiště?
Proč?
Musím se vrátit do Soulu.
Proč tak najednou?
Musím něco zkontrolovat.
Co se děje? Zkontrolovat co?
Všechno.
Úplně všechno.
Konečně na Eun-ju asi něco mám.
Tak leť do Soulu.
Poletíme spolu.
Pojedu s tebou. Nemyslíš, že to pro tebe bude nebezpečné?
Na to zapomeň. Proč bys měl letět i ty?
- Poletím s tebou. - Co to s tebou je?
Kdoví co se stane.
Nevšímej si ho, Sang-do. Jeď.
Rád bych, ale nemůžu nastartovat.
Měl jsi mi dát klíčky, ne mě tam zavézt.
Ty taky.
Mám spoustu volného času.
Jen mě vyhoď na letišti.
Sam-dal.
Ty ses tu neschovávala před novináři, co?
Proč se vlastně rozešli?
Hej!
Nemám se bát…
Sakra.
No tak!
Božínku!
Co se děje?
Bože.
Nemůžu uvěřit, že jsem slavila její narození.
Bože.
Ty šílenče.
Zastav to auto.
Vystup!
Zastav, ty parchante!
No tak, mami!
Říkala jsem, že to nechci dělat!
Nechtěla jsem to dělat!
Vážně.
Sakra.
Počkej.
Zadrž.
Co je? Co se stalo?
Mluv se mnou. Jak se budeš živit, když takhle odjedeš?
Hele.
Asi si kvůli mému chování tady myslíš, že jsem neschopná.
Jsem Cho Jin-dal, pamatuješ?
Víš, kolik aerolinek mě chce zaměstnat?
Počkej, tak jsem to nemyslel…
Tahle rodina…
Dobře poslouchej.
Odteď…
si půjdu za svým srdcem.
Už neudělám nic…
co dělat nechci.
SAMDAL, MASKOT SAMDAL-RI
Taky jsi Samdal?
To je má teta.
Asi máš stejně těžký život jako ona.
Ty musíš být Ha-yul.
Jsi dcera Hae-dal, že?
Bože. Tys ale vyrostla.
Když byla malá, nosívaly jsme ji na odpočívárně na zádech.
Nepamatuju si to, ale díky.
Hae-dal ji dobře vychovala, že?
Byla na to sama. Chudinka.
Měli ten rituál podstoupit.
Ale paní Ko odmítla a neustoupila.
Máš pravdu. Šamanka to navrhovala. Říkala, že otci už dlouho nezbývá.
Šamanka by se měla poslouchat.
Souhlasím. Měli to podstoupit.
Paní.
Táta umřel kvůli babičce?
Co? Ne.
Jistěže ne.
Ale říkaly jste to.
Říkaly jste, že táta umřel, protože babička nedovolila rituál.
Božínku.
Drahoušku, tak jsme to nemyslely.
Táta odešel trochu dřív, protože jeho čas nadešel.
Nikdo za to nemohl.
Jak by asi byla babička smutná,
kdyby vás slyšela tohle říkat.
Omlouváme se, Ha-yul.
Neměly jsme to říkat.
Omlouváme se.
Co nás to napadlo?
Omlouváme se. Božínku.
Viděl jste někdy delfína?
Ahoj.
Proč se dospělák jako vy dívá na delfíny dalekohledem?
Uvidíte je i bez něj.
To bych je ale nemohl rozeznat.
Vy ryby rozeznáváte, než je sníte?
Delfíni jsou stejní.
Hele, holčičko.
Nejsem holčička. Chodím do druhé třídy.
Dobře, druhačko. Delfíni se od ryb liší.
Mají IQ 90
a emoční inteligenci jako my.
Mají soucit a pochopení jako ty a já. Jasné?
Aha.
Vidělas toho, co vyskočil? To je Namchun.
Ten vedle je Palbong.
Jsou pár.
Když se pozorně podíváš, uvidíš mládě jménem Oryong.
Je to jejich syn.
Aha.
Oryong?
Namchun je velmi hravý.
Oryong je asi po něm.
S Namchunem jste si asi blízcí.
Jistě. Jsme nejlepší přátelé.
Cha Ha-yul!
Opatrně, holčičko.
Užijte si sledování Namchuna s rodinou.
Ahoj.
Kdo to byl?
Jen nějaký podivín.
Hele, nebav se s divnými cizími lidmi.
Pojďme.
- Letenku do Kimpcha prosím. - Do Kimpcha.
Dvě, prosím.
Co to vy dva děláte?
Vy taky letíte?
- Stejně mám zítra volno. - A já mám spoustu volného času.
Dobře. Díky.
Odejděte, dokud se nezlobím.
Můžeš za mě zaplatit? Pošlu ti to. Jsi zlatý.
Hele…
Dobře. Díky.
PORTFOLIO PRO MAGAZINE X FOTOGRAFKA BANG EUN-JU
Ten koncept se mi líbí.
Působí jako z roku 2000.
Barvy taky vyniknou.
Barvy prolézaček se budou měnit podle barev oblečení.
- To je skvělé. - Bože, Eun-ju.
Teda, slečno Bang.
Nevěděla jsem, že jste tak dobrá.
Máte velký talent. Proč jste se neosamostatnila dřív?
Neměla jsem na tohle moc času.
A přitom je to tak dobré? Teď se ale chlubíte.
Jen je skromná.
- No tak, jste moc skromná. - To ano.
- Ten koncept se mi líbí. - Mně taky.
Je ten koncept opravdu…
tvůj?
Jistěže je.
Jasně.
Opravdu?
Co se děje?
Myslíš, že jsem ho ukradla?
Ne.
Nezapomeň si kávu, Eun-ju.
Já…
Dám ti ji na stůl.
Ten snímek zaplním květinami.
To se mi líbí.
Smíchám různé květiny, ať je to barevnější.
- Aha. - Aha.
Použijeme stejné barvy?
Ano. Jako na této fotce.
Není to Cho Eun-hye?
- Je. - Je to ona.
- Hej, Yong-pile. - Ano?
Ale nic. Zeptám se pak.
Možná jsme měli jít s ní.
Ne, to není třeba.
Bude v pořádku. Jsme v Soulu. Už není dítě.
Že?
Nebyla to Cho Eun-hye?
Ano, taky jsem ji viděla.
Co tu dělá?
Možná je tu kvůli Cheon Chung-gimu?
Ty bláho.
Máš pravdu.
- Její asistentka s ním pracuje. - No jo.
Možná ho konfrontuje.
- Promiňte. - Ano?
Kde má schůzi pan Cheon?
Tamhle v zasedačce.
Díky.
Proč jí to říkáš? Je tam Eun-ju.
Co budeme dělat? Zastavíme ji?
Co účesy, líčení a rekvizity modelek?
To nechám na vás.
- Co? - Co?
Počkat.
Musíte nám říct aspoň obecnou představu.
Přesně.
Nechám to na vás.
Určitě se vám to povede.
Počkat. Proč máme vymýšlet…
Máte tušení…
Božínku.
Slečno Cho?
Cho Eun-hye.
Dlouho jsme se neviděli.
Co vás sem přivádí?
Mám pár otázek.
Na jednu už odpověď znám.
Zeptám se na ten zbytek.
- Eun-ju… - Slečno Cho!
Klid, prosím…
Promluvme si venku, Eun-hye.
Nepleť se do toho.
Nemůžeš tady ztropit scénu.
Ztropit scénu?
Promiňte, pane.
Hřiště, prolézačky, skluzavka, květiny.
Není to povědomé?
No…
Víš…
Víc lidí může mít podobný nápad.
Můžou vymyslet podobné věci…
Na co se chcete zeptat?
Slečno Cho.
Proč to nezvedá?
Tady pracují?
- Tys to věděl? - Ne.
Nemůžu uvěřit, že ji podvedli a ještě jí ukradli práci.
Ty jdi tam, Sang-do. Já půjdu tudy
Dobře.
Co?
Myslíte, že jsem vám ukradla práci?
Asi si myslíte, že na vás nemám.
Taky mám dobré nápady.
To bylo jen…
pro referenci.
Bylo to pro referenci…
Přišla jste mě konfrontovat?
Ne, proto tu nejsem.
Jen mám otázku.
Opravdu ses…
pokusila zabít…
kvůli mně?
Co?
Na tohle jste se přišla zeptat?
Proč teď?
Proč?
Není to zjevné? Někdo se
kvůli mně pokusil zabít.
Opravdu to bylo kvůli mně?
Protože jsem byla tvrdá?
Na to byste měla znát odpověď.
Ano.
Znám.
Nebylo to kvůli mně.
Nikdy jsem na tebe nebyla zlá.
Ať o tom přemýšlím sebevíc,
nikdy jsem neudělala nic,
co by tě dohnalo k sebevraždě.
Pořád jsem si říkala:
„Proč by to dělala?“
Proč?
Opravdu to bylo kvůli mně?
Nikdo tě neposlouchá, tak tu budeš dál jen tak sedět?
Vrať se do Soulu a zažaluj ji. Prý ji můžeš zažalovat za pomluvu.
Proč nic neděláš? Říkáš, žes ji nešikanovala.
Je to tak. Nešikanovala.
Ale…
Kdoví?
„Opravdu to bylo kvůli mně?
Šikanovala jsem ji nevědomky?
Vyprovokovala jsem ji toho dne svými slovy?
Co když je to pravda?
Co když…
se kvůli mně pokusila zabít?“
Pokud to nebylo kvůli mně,
neměla bys důvod to dělat.
Málem se mi rozskočila hlava.
Ale pak…
když jsi mi vzala práci,
napadlo mě něco jiného.
Možná…
ses mě chtěla zbavit, abys zaujala mé místo.
Změnilo by se tím něco?
Nikdo vás teď nevyslechne.
Nejde o to, jestli mi uvěří ostatní.
Aspoň já bych měla znát pravdu, Eun-ju.
Opravdu to bylo kvůli mně?
Opravdu ses pokusila…
zabít kvůli mně?
Ne.
To není správné, Eun-ju!
Promluvme si o tom. Jo?
Eun-ju. Bang Eun-ju.
Nebylo to kvůli vám.
Nemyslím…
Neměl byste tam jít?
Co budeme dělat?
Hej!
Hej, Eun-hye!
Co jsi udělala?
Jak jsi mohla?
Jak jsi mi to mohla udělat?
- Jak jsi mohla? - Hej.
Nesahej na ni!
Pojďme.
Kdo jsi?
Nesahej na mě, ty zmetku.
Jestli nechceš umřít.
Nebylo to kvůli mně.
Neudělala to kvůli mně.
Přiznala to.
Nemůžu za to.
Nebylo to kvůli mně.
Našel ji už, nebo ne?
Je to zábava?
Čistíš si zuby, protože je to zábava?
Děláš to, protože musíš.
Hele, jsi teprve ve druhé třídě.
Podívej se na tohle.
Nemusíš řešit pracovní sešit pro třeťáky.
Musím.
Říkala to teta Sam-dal.
Prý musím pracovat víc než ostatní, jestli si chci splnit sny.
Nikdy jsi mi neřekla, čím chceš být.
Až usneš, přečtu si tvůj deníček.
Mami!
Tak mi to řekni.
Čím chceš být? Tvá máma by to měla vědět.
Ne.
Proč ne?
Řeknu ti to ve správnou chvíli.
Nesnáším lidi, kteří jen mluví, ale nic nedělají.
Nemůžu se stát tím, koho nesnáším.
Bože.
Jsi tak tvrdohlavá. Fajn, vzdávám se.
No tak. Neotravuj ji, když se učí.
Neotravuju ji.
Bože, to jsou těžké otázky.
Jsi tak chytrá.
Co jsi dnes dělala, Ha-yul?
Procházela jsem se.
Opravdu?
Tos musela projít celé okolí.
Bylo to klidné a hezké?
Ne, nelíbí se mi tady.
Co?
Proč ne?
To proto, že tu nejsou tvá oblíbená vnitřní hřiště?
Na ta jsem už moc velká.
Tak proč?
Proč se ti tady nelíbí?
O co jde?
- Dědo. - Ano?
Všichni mě tu litují, kdykoliv mě vidí.
Proto.
- Už nebrečíš? - Co?
- Ne.
Omlouvám se.
Hej!
Já nevěděl, že jste tady.
Jo, právě jsme na sebe narazili.
Jasně.
Tumáš.
Dej si to na oči.
Jasně.
Ty si to můžeš vypít.
Dobře.
Jestli jsi skončila, vraťme se na Čedžu.
- Vy leťte. Já tu ještě neskončila. - Co?
Hej, Sam-dal.
Přísahal bych, že ten hlas znám.
Je to teď důležité?
Štve mě, jak na mě zíral.
Tys to věděl?
Budu v tom pokračovat dál.
Dělej, že nás to napadlo dřív.
Ale tys to ukradla. Je o tom i důkaz.
Řekneš, že mi ukradla nápad.
- Že jsem si to jen chtěla potvrdit. - Ale to je…
Proč bych ti kradla nápady?
Co? Co se to děje?
A kdo byl ten chlap?
To je ten z…
Máte ještě nějaké otázky?
Ne. Jen chci něco říct.
Tak jako jeho…
ti dám i tohle.
Vezmi si můj koncept.
Použij stejný foťák, osvětlení i štáb.
Zkus si to.
Nedokážu to snad?
Eun-ju.
Nikdy jsem si nemyslela,
že nejsi tak dobrá jako já nebo že nemůžeš mít dobrý nápad.
Ale po dnešku si nemůžu pomoct a myslím si to.
Co?
Jak daleko se asi dostaneš s cizími nápady?
- Jak dlouho ti vydrží vztah? - Proč mě do toho…
Nemůžu uvěřit, že jste pořád tak arogantní.
Nemáte právo takhle mluvit.
Přišla jste o své báječné konexe.
A pořád jste sebevědomá?
Máš pravdu.
Kvůli tobě jsem o všechno přišla.
A teď zažívám peklo.
Ale nehledě na to, jak těžké to mám
nebo jako moc se mi nedaří,
budu mít vždy čisté svědomí.
Díky.
Hodně jsem se díky tobě naučila.
Od tebe
přes něj
až po vše ostatní.
Úplně všecičko!
Nebýt tebe, netušila bych, že je to všechno falešné.
Do toho. Použij můj koncept, abys prorazila.
Měla bys z toho snímku vymazat ty kytky. Je to trochu nevkusné.
Počkejte, pane!
- Ještě tam někdo je. - Prosím?
Kontroloval jsem to. Všichni šli domů.
Někdo tam šel a ještě se nevrátil.
Jo.
Třeba šli zadem.
- Je tu víc východů. - Ale pane…
Co budeme dělat?
Kde je zadní vchod?
I vzadu je zamčeno. Kam šla?
Nezvedá to.
Možná šla domů nebo do studia.
Pochybuju. Tam jsou novináři.
Teď nic neletí, takže se nevrátila.
Soul moc neznám, takže nemám páru.
Tušíš, kde by mohla být?
BANKA SOUL
Vydrž, Sang-do.
- Proč? - Zavolej mi, jestli ji uvidíš.
Hej, Yong-pile!
Kam šla tentokrát?
Prosím, mami.
Koupíš mi prosím foťák?
Vážně se chci stát fotografkou.
Mami, slibuju ti,
že jednou uspěju a zařídím ti pohodlný život. Jo?
Prosím, mami.
Kup mi prosím foťák. Budu tvrdě pracovat.
Přísahám, že se budu snažit, tak mi ho prosím kup.
Prosím!
Vidíš? Říkala jsem, že mi focení jde.
I na univerzitě poznali můj talent.
To je díky tvým známkám, ne díky talentu.
Jak budeš konkurovat chytrým dětem z pevniny?
Nebuď směšná.
I fotografka Seo Hui-ju je z provincie Jižní Kjongsang.
BANKA ČEDŽU SARANG
Hej, Sam-dal.
Co se děje? Proč brečíš?
Co se děje? Kdo tě rozbrečel?
Chci domů.
Chci se vrátit na Čedžu.
Nesnáším to tu. Je to tu moc těžké.
Dobře, nebreč. Pojď sem.
Poslední tři dny jsem vůbec nemohla spát.
Ale stejně mě každý den kárají a ani nemám čas jíst.
I foťák se mi rozbil. Co mám dělat?
Chci jet domů, Yong-pile.
Já vím. Nebreč. Dobře?
Pojedeme domů.
Prostě toho necháme, jo?
Přestaň. Skonči s tím.
Proč se zbytečně trápíš?
Proč se necháváš týrat?
Nesnaž se stát pitomou fotografkou!
Proč bys opouštěla rodiče a šla sem, jen abys trpěla?
Víš co, Sam-dal?
Jsem vždy připraven se s tebou vrátit na Čedžu. Jo?
Vykašli se na to stát se fotografkou.
Jaký to má smysl? Vzdej se toho pitomého snu.
Není pitomý.
Takže se pořád chceš stát pitomou fotografkou?
Ano, chci.
Jen počkej.
Udělám vše, co bude třeba, abych byla opravdu dobrá.
Opravdu dobrá, pitomá fotografka.
A já myslel, že se díky tobě konečně vrátím na Čedžu.
Říkala jsem, že se to nestane.
Jen koukej. Nevrátím se na Čedžu.
Tak pověz.
Brečela jsi, protože ti tolik chybí máma?
Proto ne.
Nelži.
Brečela jsi, protože ti chybí.
- To není pravda. - Opravdu?
Tak jo. Připravil jsem dnes
pro ubulenou Sam-dal něco výjimečného.
- Jasné? - Co?
Před bankou Čedžu Sarang sedí pýcha Čedžu, Cho Yong-Pil.
Co to děláš?
Kdysi jsem snil
o neobyčejném městě.
Nech toho, Yong-pile! Přestaň zpívat!
Bylo to chladné a nebezpečné místo.
Co to děláš?
Když jsem se ztratil, ronil jsem slzy
u oprýskaných dveří.
Usměj se trochu.
To je pěkné.
Hej, Cho Eun-hye!
Jak můžeš v práci spát?
Omlouvám se.
Jestli chceš spát, tak si sbal. Vypadni!
Omlouvám se, madam.
- Eun-hye! - Ano, paní Seo?
- Potřebujeme tu víc světla. - Ano.
Cho Eun-hye.
Dobře, už jdu.
Ale ne. Panebože!
Co teď?
Nesmí se to namočit.
Zdravím, paní Seo.
Proč mi to nezvedáš?
Kam to ksakru šel?
To je směšné.
Že ti mě přenechá?
Jako bych byl nějaká věc.
Tolik ji nesnáším.
Proč je tak v pohodě, když o všechno přišla?
Víš, že se nenechá jen tak rozhodit.
Cho Eun-hye je k smíchu!
Jak může být tak v pohodě, když nic nemá? Že jo?
Božínku.
CHEON CHUNG-GI
Kdo jste?
Cheon Chung-gi, ty parchante!
- Kdo jste? Co to děláte? - Kdo jste?
Jsem bratr Cho Eun-hye, ty parchante.
Zavolej policii.
Měl bych tě…
Ty jeden…
Drž se od ní dál.
Nebo tě zabiju.
O co mu jde?
Ten…
Takže?
Vrátila ses a zničila je?
Co se děje? Vtrhlas zpátky, jako bys to tam chtěla srovnat se zemí.
Mělas to udělat.
Proč jsi to neudělala? To ti není podobné.
Není mi to podobné?
A co je mi podobné?
Chytit je za vlasy a ztratit nervy?
Kdybych dělala takové věci,
nedostala bych se tak daleko.
Celou tu dobu jsem potlačovala vztek.
Dělala jsem, že jsem v pohodě a sebevědomá.
Tím jsem se dostala tak daleko.
Ale pak jsem si uvědomila,
že jsem se strašně změnila.
Bála jsem se Eun-ju konfrontovat.
Proč? Pro případ, že bys za to opravdu mohla?
Ano.
Pro případ, že jsem něco udělala nevědomky.
Neříkalas, že i navzdory změnám jsi to pořád ty?
Je to pravda. Zamysli se nad tím.
Můžeš se změnit, jak chceš, ale pořád budeš Cho Sam-dal.
Ale víš co?
Cho Sam-dal
není ten typ, co by ostatním ubližoval.
Takže se neboj.
Věř si trochu.
Proč se tak tváříš?
Dávám ti dobrou radu.
Myslím to vážně.
Neříkám to, aby ses cítila líp.
Říkám jen pravdu.
Jak jsi věděl, že budu tady?
Nevzpomínáš si?
Tady jsi vždy sedávala, skřípala zuby a říkala, že se na Čedžu nevrátíš.
Vážně?
Co?
Je to jediné místo v Soulu, které ti připomíná domov?
Jistěže ne.
Připomíná mi mě.
Jak to myslíš?
Banka Čedžu Sarang působí uprostřed Soulu zvláštně.
Obyvatelé Soulu se určitě diví, proč tu je.
I té bance to musí být nepříjemné.
Podívej, jak si tu bezostyšně stojí.
Nemá se v Soulu na koho spolehnout.
Lituju ji.
Taky jsi taková?
Tehdy jsem byla.
A možná i teď.
Opravdu jsem se bezostyšně snažila vydržet,
ale pořád se tu nemám na koho spolehnout.
Redaktorka, se kterou jsem 13 let pracovala,
mi hned přestala zvedat telefon.
I celebrity, které chtěly pracovat jen se mnou,
se ke mně otočily zády.
Pracovali jsme spolu přes 10 let.
Nikdo se mě neptal, jestli je to pravda, ani mě nepodpořil.
Nikdo se neptal, jak mi je.
Nikdo se neobtěžoval zeptat.
Už nejsem úspěšná fotografka, tak mě nepotřebují.
Dřela jsem jako kůň, abych se sem dostala.
Ale teď mi to přijde zbytečné.
To je divný.
Proč je tu tak prázdno?
Ve městě?
Vypadá stejně.
To se pleteš.
Jako by někdo opustil ostrov. Sang-do dnes ještě neprojel kolem, že?
- Má rozbité auto. - Co?
- Měl v dešti otevřenou střechu. - Teda.
Muselo být plné vody.
Patří mu to. Bylo hlučné. A co Yong-pil?
Včera letěl na pevninu. Měl volno.
Vidíš? Já to věděl. Proč?
Yong-pil? Proč by lítal na pevninu?
- Zdravím. - Ahoj.
Taky nevím. Zaslechl jsem to v kanceláři.
Mami, dáš mi balíček ramyeonu?
Vážně?
RAMYEON
Proč by Yong-pil jezdil na pevninu?
Netuším.
Proč by tam jezdil?
Nashle.
Chtěl jsem ramyeon, mami!
Jsem snad neviditelný?
JAK POROZUMĚT FOTOGRAFII
Dosáhnu svých cílů a stanu se pro lidi inspirací.
Dávejte pozor! Jdu na to!
Posledních 20 let jsem věnovala fotografování.
Teď jsem o něj přišla a cítím se ztracená.
Když se probudím, nevím, co dělat.
Nevím, o čem mluvit s ostatními.
Nevzpomínám si, co jsem dělala…
než jsem se stala fotografkou.
Hej, Sam-dal.
Budeme ji hledat. Zvládneme to.
Ne fotografku Cho Eun-hye,
ale Cho Sam-dal.
Co?
Zamysli se nad tím.
Tvůj sen možná zmizel, ale ty jsi pořád tady.
Tak ji najdeme.
Místo fotografky Cho Eun-hye najdeme skutečnou Cho Sam-dal.
Mami, mám hlad!
Celou noc jsi byla v trapu a teď jsi hladová?
- Nic jsi nejedla? - Ne.
Nebylo kde.
Sam-dal, tys byla v Soulu?
Co se mi hrabeš ve věcech?
Proč jsi tam jela?
Je to ze včerejška.
Starej se o sebe.
O nic nejde. Jen jsem musela něco zařídit.
Trochu jsem se pobavila.
Dobře. Tak se najez.
Chceš ještě něco?
Ještě rýži.
Když jsi byla na pevnině, říkala jsi, ať ti nic neposílám.
Teď když se ti nedaří, máš zase chuť k jídlu?
Tak to není.
Nezapírej.
Hrozila jsi, že nesníš nic, co ti pošlu. Říkala jsi, že to vyhodíš.
Božínku.
Ne, že bych to nechtěla jíst. Nemohla jsem.
Neměla jsem čas jíst.
Málem jsem ani nechodila domů, natož abych se najedla.
Lámalo mi srdce vyhazovat zkažené jídlo.
Nemáš ani tušení.
Dám si víc všeho. Teď sním všechno.
Abych si vynahradila, co jsem tehdy nemohla.
Co je tohle?
Co to je?
Co?
Tati!
Dohodli jsme se, že nebudeme jeden druhému sahat na věci.
Bože můj. Tak ti prolezu věci, až budu uklízet, když jsi takový.
Co? Vyhrožuješ mi?
Proč to tu máš?
Nemusíš o mně vědět všechno.
Na to nemáme čas.
Hleď si svého a nelez mi do pokoje.
Tati!
Říkal jsem ti, že tohle není odpad.
Bože.
Nevyhazuj to! To červené…
To červené klubko.
PALUBNÍ VSTUPENKA
Co to do něj vjelo?
Božínku, Ko.
Yong-pil říkal, ať si to necháš.
Bože, nech to tam.
Yong-pila to raní, když to uvidí.
Proč? Už je opotřebovaná. Měla bych ji sundat.
Mimochodem, kde je? Od včerejška jsem ho neviděla.
Yong-pil?
Včera letěl na pevninu.
Vzal si volno.
- Co? - Je to tak.
Kvůli čemu by si bral volno?
Netuším.
Eun-u to zaslechl v kanceláři. Taky nezná důvod.
- To Eun-u říkal? - Jo.
Já myslela, že Power Rangers o sobě vědí všechno.
Já myslela, že nevědí nic.
To jsem se lekla. Co je?
Nic.
Půjdu první.
Sbalte to a jděte domů.
Co?
- Ty odcházíš? - Paní Ko!
Co se děje?
Sam-dal, kde jsi…
Co se to děje?
Včera letěl na pevninu. Vzal si volno.
- Co to děláš? - Co?
Proč zabíjíš tu chobotnici?
Máma ji schválně přinesla živou,
a tys ji jen tak zabil.
- Posunete se? - Zdravím.
Zdravím.
Vy dva můžete sedět tady.
Yong-pile.
Čau.
Co to děláš?
Přišel jsem před chvílí.
Tvůj zaměstnanec se šel najíst, tak za něj zaskakuju.
Proč?
On se vrátí.
Jenom…
Uděláš mi kafe?
Strašně jsem ho chtěl zmlátit.
„Zavolej policii.“
Proč ho mlátit?
Jsem rád, žes neplýtval energií.
Mimochodem, to kafe z automatu je moc dobré.
Máš zaměstnance i v tom automatu?
Co tím chceš říct?
Mimochodem, kde byla včera Sam-dal?
Vždycky chodí na jedno místo.
Pořád o ní všechno víš.
To jsi ty, mami?
Co to děláš?
Proč to máš?
Můžu se tě na něco zeptat?
Na co?
Jak jsi…
včera věděl, že Sam-dal nemá deštník?
Proč v tomhle počasí nemáš deštník? Vezmi si můj.
Dobře.
Ještě ses přes ni nepřenesl, co?
PALUBNÍ VSTUPENKA SOUL
Sam-dal,
pořád k Yong-pilovi něco cítíš?
NÁVRAT DO SAMDAL-RI
KOREA ZPÍVÁ – ČEDŽU
Yong-pile.
Jako chlap máš mít velké sny a nespokojit se s malou říčkou.
No tak, Sang-tae.
Co je špatného na malé říčce? Já jsem jako ty, Yong-pile.
Mám rád Čedžu.
Ano, to nevadí.
Ještě nemusíš mít svůj sen. Dej si na čas.
Říkal jsem, že mám rád malé říčky. To neznamená, že nemám sen.
Opravdu?
Tak o čem sníš?
O tobě a Sam-dal.
Co?
My jsme tvůj sen?
Ano. Sen nemusí vždy být povolání.
Vy dvě jste můj sen.
Až se vyplní vaše sny, vyplní se i ten můj.
Sny možná nejsou od toho, aby se plnily,
ale aby se chránily.
A možná
je ještě naděje…
že můj sen bude něčím krásným.
Ahoj, kam jdeš?
Jdu najít Sam-dal místo Eun-hye.
Na turistickou stezku Olle? Tam šla?
- Nechci ho vidět. - Zlato! Já…
Máš se dobře?
Promiňte! Máte 500 wonů?
Takže nevadí, že se mi líbí? Vždycky se mi líbila.
Sam-dal se vrátila?
Bude žít na Čedžu?
Neříkej mé mámě, že jsme byli v Soulu spolu.
Sam-dal a Yong-pil jsou zase spolu.
Cože?
Co to děláš?
Překlad titulků: Jan Šauer