ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
Швидше.
Добре.
-Куди? Сюди? -Так.
-Біжімо. -Поквапся. Біжімо.
Біжімо.
-Іди закип'яти воду. -Гаразд.
НАРОДЖЕННЯ ЧО ЙОН-ПХІЛЯ І ЧО САМ-ДАЛЬ В 1986 РОЦІ
Яке гарненьке.
То це не хлопчик?
Чому це дівчинка?
Саме так.
Я думала, у них буде дівчинка.
А це хлопчик.
Ти казала, у них буде генерал, а в них принцеса.
А все навпаки.
Ти втратила всі свої сили?
Годі.
Коли я казала, що вона буде хлопчиком?
Я сказала, що буде генерал.
Хто сказав, що генерали — завжди мужики? Є й жінки-генерали.
Присягаюся, це маля здавалося мені дівчинкою.
Але це хлопчик.
-Він уже бунтівник. -Я знаю.
Отже, в нас є жінка-генерал і хлопчик-бунтівник.
Твоя правда.
Ви двоє завжди разом.
-Тому й народжували разом? -Боже мій.
Вони неначе близнюки.
Як ви примудрилися народити їх одночасно?
Знаю. Таке не можна спланувати.
Так цікаво.
Як назвали цю жінку-генерала і хлопчика-бунтівника?
Він Йон-Пхіль. Чо Йон-Пхіль.
А її Сам-Даль. Чо Сам-Даль.
Треба ж.
Вам двом, мабуть, судилося бути рідними душами.
Твоя правда. Вони рідні душі.
Боже.
СЕРІЯ 2 ІСТОРІЯ РІДНИХ ДУШ
Ого, серйозно. Ти повна невдаха.
Ти ще не достатньо добра.
Ось хто ви двоє для мене. Гній.
Пан казала, що страждала від зловживання владою і образ,
коли вона була асистенткою фотографки Чо.
Зрештою, вона хотіла себе вбити, але її врятували.
Наразі вона одужує в лікарні.
-А ось і Чо Ин-Хе! -Ось вона!
Ви визнаєте, що знущалися над Пан?
Ні, я ніколи цього не робила.
Нащо ви це робили?
Ви помиляєтеся. Я ніколи такого не робила.
Чому ви прийшли до лікарні?
Ви це визнаєте?
Пані Чо!
-Пані Чо! -Ви вибачилися?
-Ви не відчуваєте провини? -Пані Чо!
-Будь ласка, скажіть щось!
Пані Чо!
Ин-Чу, це неправильно.
Не роби так, Ин-Чу!
Поговорімо про це. Чуєш?
Ин-Чу. Пан…
-Ви перед нею вибачилися? -Ви визнаєте себе винною?
Будь ласка, прокоментуйте.
Стан Пан стабільний, але в лікарні стверджують, що вона…
То де ти казала, ця лікарня?
Ти казала, ви посварилися, бо вона спокусила твого хлопця.
То нащо їй використовувати запис таким чином?
Це просто неймовірно.
Сам-Даль, ходімо. Вези нас у лікарню.
Вставай!
Ходімо.
Ну приїдеш ти туди, і що далі?
Чорт забирай!
Що з тобою? Не реагуй так гостро.
Боже, чому ти так гостро реагуєш?
Гостро реагую?
Думаєш, я можу зберігати спокій у цій ситуації?
Чо Чін-Даль, старша сестра фотографки,
розлучилася з Чон Де-Йоном, генеральним директором AS Group, у 2019 році.
Колишня невістка викрила, як заможна родина зловживала своєю владою.
-Її сестра зловживає владою і… -З родиною жартувати не можна.
Як вона сміла мене викрити?
І чому вони назвали моє ім'я?
Сам-Даль, показуй дорогу.
Зараз найкраще — сидіти тихо, ясно?
Сам-Даль, прийди до тями. Не можна отак сидіти.
Ходімо, чуєш? Вставай.
У мережі з'ясували, що менша сестра — мати-одиначка.
-Їй 29 років, у неї 9-річна донька. -Що? Вся сімейка з привітом.
Страшно за майбутнє цієї дівчинки.
Я не мати-одиначка!
І як вони посміли згадати мою дочку?
-Де лікарня? Покажи. -Ти казала не реагувати надто гостро.
Як тут не реагувати?
Помовчте. Дайте мені подумати.
Трясця.
Пані Чо, схоже, журналісти дізналися вашу адресу. Вони їдуть до вас.
-О ні! -Що таке?
Вони їдуть сюди.
-Репортери. -Що?
Пані Чо!
Що?
Нашу домашню адресу теж злили?
Чому в цій країні не поважають приватне життя людей?
Що ж нам робити?
Що нам робити? Це на деякий час затягнеться.
Байдуже. Я втечу.
Агов!
Вони точно знають, хто я. Я з тобою.
Що? Ви кинете нас із Ха-Юль? Здуріли?
-У тебе робота. -Яка різниця?
Ну добре! Тоді давайте всі поїдемо, так?
-Пакуйте речі. -Гаразд, давайте.
-Нумо. -Ча Ха-Юль!
Вставай… Стривай.
Що таке?
Але куди нам їхати?
Ну…
ВІТАЄМО З НОВОЮ РОБОТОЮ
У мене немає вибору, крім як відвернутися?
Я бережу спогади
Я лишуся…
Ти — Мона Ліза
…дуже шкодувати
Ти справді можеш не прийняти мою любов?
Я думав, ти зайнятий.
Ти що, не бачиш? Я завалений працею.
Мені треба на роботу. Допоможи з цим.
Я ж кажу.
Чому ти співаєш на кожному фестивалі в районі, коли такий зайнятий?
-Ти державний службовець. -Ти такий застарілий.
Це називається альтер-его.
Альтер-его.
Я Чо Йон-Пхіль, гордість Чеджу. Це моє альтер-его.
-Альтер-его? -Так.
Я зрозумів. То хто одружується біля олтаря?
Та забий. Чого я переймаюся?
-Чорт. -Забудь.
Ти про що?
-Слухай. -Так?
До речі, чому ти їздив на материк?
Хто тобі сказав?
Тебе бачили в аеропорту.
Чому ти їздив? Літав у Сеул?
Мені нема чого їхати в Сеул.
Просто їздив в аеропорт, щоб зустріти одну людину.
Відійди.
-Просто їздив в аеропорт? -Так.
Боже…
Чому ти такий розчарований?
Ти так говориш, ніби я мав поїхати на материк.
Ні, зовсім ні. Я мав на увазі…
Я думав, може, ти когось зустрів.
Кого я міг би зустріти в Сеулі?
Йон-Пхілю!
Так?
Я не можу заспівати ще одну пісню. Мені треба на роботу.
-Справа не в цьому. -Гаразд.
Може, завтра?
У вас тут завтра ще один фестиваль?
Ні. Я хотів спитати, чи буде завтра дощ?
-Мені треба розбризкати пестициди. -Дощ? Дай подивлюся.
Ясно.
Дощу не буде.
-Що? -Можеш розбризкувати.
-Чесно? -Так.
-Гаразд. -Я йду.
-Бувай. -Агов, усі! Я поїхав!
-Бувай! -До зустрічі!
Приїжджай іще!
Гей, Ин-У.
Що?
Подзвони Сам-Даль, якщо хвилюєшся за неї.
А за мене не хвилюйся.
Та я й не хвилююся.
У мене немає її номера.
Вибачте.
Не може бути. Що це таке?
Боже.
Е, куди?
Ану зупинись!
Куди він їде?
Йон-Пхілю, ти це бачив?
-Опусти вікно. Ти це бачив? -Боже.
Отже, бачив. Журналісти обрали найстрашніші фотографії.
Не до добра це.
Опусти вікно. Швидше, опускай.
Опус… Ти виходиш? Виходь.
Що цього разу? Чого ти хочеш?
-Ти що, не бачив? -Що не бачив?
Про Чо Сам-Даль.
Кажуть, що вона зловживала владою над підопічною. Навіть запис є.
Вона справді це робила? Ти щось знаєш, так?
Кьон-Тхе…
Вона справді це робила? Не знаєш?
Звідки мені знати те, чого не знаєш ти? Неймовірно.
Просто закрий.
Знаєш що?
У тебе немає етики.
У мене?
І вихованості.
-У мене? -Ти ще й безтактний.
Просто…
Ти їй був спочатку другом, а тоді вже колишнім хлопцем.
-Ти не хвилюєшся? -Іди до воріт!
Раптом хтось приїде!
Я їх відчинив, дурню! Я стежу за ними!
Ще й повчає мене робити мою роботу!
Що це у світі коїться?
Може, таки подзвонити їй?
ПАДІННЯ ЗІРКОВОЇ ФОТОГРАФКИ ЧО ИН-ХЕ ПІДОЗРЮЮТЬ У ЗЛОВЖИВАННІ ВЛАДОЮ
КОРЕЙСЬКА МЕТЕОРОЛОГІЧНА АДМІНІСТРАЦІЯ ПРОПОЗИЦІЯ ЩОДО ПРИЗНАЧЕНЬ
Ти бунтуєш?
Коли я сказав тобі їхати, ти велів викинути це. Раптом передумав?
Ти про що?
Я…
Продовжуй так само, і я дійсно піду.
-Будь ласка. -Ясно?
Коли мені потрібно їхати?
Можна переїхати в Сеул негайно, якби я хотів?
Серйозно? Ти передумав?
Слухай.
Скажи слово — і можеш поїхати туди завтра з самого ранку.
Ти ж клявся залишитися тут. Чого раптом передумав?
Я не казав, що їду.
Просто спитав.
Гіпотетично.
То він хоче їхати чи ні?
У Сеулі ж наче живе хтось, кого він уникав?
Привіт.
Так освіжає!
Ще б пак!
Так приємно повернутися додому.
-Так добре. -Скажи?
-Бути вдома — це найкраще. -Сядь.
Так, пані.
Ви були надто зайняті, щоб заїхати до нас навіть під час свят.
То чому ж ви всі раптом тут?
Бабусю, розумієш…
Вони сказали, що просто приїхали відпочити.
У Ха-Юль ще й канікули.
-Так! -Так!
У Ха-Юль канікули.
Так, він має рацію.
Ха-Юль сумувала за бабусею й дідусем.
-Тож ми всі вирішили приїхати. -Так.
Мамо, припини.
Що за мама допитується, чому до неї приїжджають її діти?
Знаю. Вона неймовірна.
Боже.
Саме так. Вони приїхали відпочити.
Але я не знаю, чому ви привезли стільки багажу.
Гадаю, ви всі випадково були вільні.
-Так! -Саме так!
-Авжеж! -Ми всі випадково були вільні!
-Точно! -Точно!
Побачивши ваш багаж, я подумала…
Як його там?
Ну…
-Коли наче бачив щось уві сні. -Рандеву?
-Дежавю, бабусю. -Так.
Ось таке відчуття.
Це чомусь здається моторошним.
Мамо…
Я вагітна!
Мамо, тату.
Я розлучилася.
Ті валізи нагадали про…
Як це називається?
Травма, бабусю.
Так. Про травму.
Ти знову на когось напала?
Мамо, будь ласка!
Ти знову вагітна?
Ну мамо.
Ти…
Невдача з кар'єрою?
Що…
Мамо, що ти таке говориш?
Облиш, мамо.
Котра з вас?
Котра з вас у цьому винна цього разу?
Ану кажіть! Котра з вас?
Що?
Тату, що з тобою таке? Тихенько!
Карала підопічну? Як саме? Била її?
Звісно ні. Замість «карала» вони сказали, що…
вона зловживала владою.
Але це неправда. Вони просто сперечалися.
Хай заперечує і скаже, що не винна.
Вона так і зробила. Опублікувала свою версію, сказала, що не винна.
-І що? -Не допомогло.
Це виклали лише в одній статті, але її проігнорували.
Як так?
Людям це не цікаво.
Їм краще пащекувати про успішну фотографку,
яка зловживала владою.
Вони хочуть вірити, що це правда.
Як це так? Я не розумію.
Сам-Даль не винна, тож нащо її критикувати?
Хай вони в цьому розберуться.
Люди з материка завжди такі поспішні?
Проблема не в цьому.
Люди в індустрії уникають її, щоб уникнути проблем.
Вона так довго йшла до того, щоб стати фотографом.
Дивіться, щоб мама не дізналася.
Звичайно.
Бо як дізнається, знову впаде, як підкошена.
«Знову»? Що ти маєш на увазі?
Маю на увазі, що вона буде шокована.
Що робиш?
Ти мене налякав.
Про що ти говорив з дівчатами?
Та просто…
Подумав, що допоможу їм розпакувати речі.
Що вони тобі сказали?
Хто винен у тому, що вони приїхали сюди?
Я теж не знаю.
Дай їм спокій. Напевно, на материку живеться несолодко.
Що це було?
Що?
Це сміття?
Дідько. Що це за покидьок, що смітить на вулиці?
Я сам це викину.
Е!
Допий, перш ніж викидати. Не марнуй пиво.
Боже.
Бачиш? Там ще багато залишилося.
Вийшла купа статей, що я зловживаю владою,
але лише одна з моїм поясненням?
Я казала. Треба було розказати їм, що вона спокусила твого хлопця.
Чому ж не розказала?
Нізащо.
-А як же моя гордість? -Слухай.
-Твоя гордість зараз не важлива. -Боже. Навіщо ти розповіла татові?
Він має знати, щоб захистити тебе перед мамою.
Якщо вона дізнається, чому ти тут насправді…
то знову ходитиме в підштаниках.
Боже! Тільки не це.
Цього ніколи не має статися.
Мені шкода Сам-Даль, але пані Ко, мабуть, безутішна.
Це означає, що вона знову почне носити підштаники?
Вона носила їх, коли Чін-Даль розлучилася, а також коли Хе-Даль завагітніла.
Вона бігала навколо в самих підштаниках.
Твоя правда.
Пані Ко ніяк не знайде душевного спокою,
бо Страшна Трійця тільки й робить, що наживає проблем.
Чуєш, Ман-Су? Ти б узяв відпустку.
Чому ти вічно працюєш?
Працювати на інших нелегко. Мушу заробляти на життя.
Ні, це легко.
Розслабся, поки бос у від'їзді, і поговори з нами. Сідай.
Але ж ти син боса.
Я син, а не бос. І ми майже незнайомі.
Сядь і відпочинь, чуєш?
Ось, у нас тут снеки. Їж.
Зроби ковток і цього.
Відпочинь.
До речі, Страшна Трійця?
Хто це?
Ти, мабуть, їх не бачив, бо приїхав сюди лише торік.
Ти їх не знаєш.
Вони — легенда в цьому районі.
Страшна Трійця.
Сильна.
Божевільна.
Нахабна.
Сильна — найстарша.
Вона виділялася ще з дитинства.
Легенда каже, що вона їла ложкою,
коли інших її віку ще годували з пляшечки.
Ніхто не міг її здолати, незалежно від віку та статі.
-Вона контролювала весь острів. -Вибач.
О ні. Мені так шкода.
-Боже. -Це не ті, пані.
Усі боксерські груші по всьому Чеджу, не тільки в Самдалрі,
мали однакове попередження.
ЧО ЧІН-ДАЛЬ ГРАТИ ЗАБОРОНЕНО
Друга донька,
божевільна.
Сам-Даль, вибач.
Ти труп.
У неї був важкий характер.
Було, як психане, то мучить усіх, хто її дратує, доки не набридне.
ЦЕ НАЛЕЖИТЬ ЧО САМ-ДАЛЬ ХТО ЗАЗИРНЕ — ТОМУ ГАПЛИК
Я ж казала тобі не читати це.
Я більше не писатиму в щоденнику!
-Боже! -Я його порву!
Нащо ти його читав?
Нахабна.
Ти не сходиш у магазин, он там, щоб купити мені рисового вина?
Собі теж купи смаколик.
Це поліція?
Тут чоловік просить дитину купити йому спиртне.
Агов, мала!
Це неправда.
Боже, ти пробач.
-Можеш іти. -Вона просто…
-До побачення, пане. -…не зважала на старших.
Жила за своїми правилами.
Що скажеш?
Шокує, правда?
Увесь цей район жив у страху через цих трьох сестер.
-Звідси і прізвисько «Страшна Трійця». -Зрозуміло.
А де вони зараз?
-Що? -Ти їх тут не побачиш.
На материку в них круте життя.
Не погоджуся. У Чін-Даль і Хе-Даль були свої проблеми.
І гляньте тепер на Сам-Даль.
Але у них, мабуть, досі все добре, якщо не повернулися на Чеджу.
Ми з тобою зазнали невдачі в Сеулі й повернулися.
Вони єдині, хто досяг там успіху.
Це правда.
Мабуть, у них все гаразд, якщо вони досі в Сеулі.
ГОРДІСТЬ САМДАЛРІ! ПРИЇХАВ ЧО ЙОН-ПХІЛЬ!
На що ти дивишся?
Коли вони поїдуть?
Вони тільки вчора приїхали. Не будь до них такою суворою.
Що?
Йон-Пхіль ще не пішов на роботу?
Що таке? Боїшся, що він з нею зустрінеться?
Він живе через дорогу. І обов'язково її побачить.
Вона ідіотка.
Цікаво, з яким невдахою зустрічалася цього разу, що ось так повернулася.
-Що? -Вони всі тут через Сам-Даль.
Звідки ти знаєш?
Вона знову порвала зі своїм хлопцем.
Як вона в такому віці досі не може вибрати гідного чоловіка?
Добре питання.
Їй, мабуть, дуже боляче.
Не ображайся на неї.
Я б ніколи не образилася на власну доньку.
До того ж вона найбільш нормальна з трьох.
Підйом!
Вставайте і йдіть їсти…
Ти мала…
Чо Сам-Даль!
Що? Що таке? Що сталося?
-Ти пиячити сюди приїхала? -Мамо!
-Так чи ні? -Болить!
Скільки банок ти випила?
-Мамо! -Ти сама все це випила?
Зі мною пили Чін-Даль і Хе-Даль. Я не випила це все.
-Вона спала. -Ми не пили.
Пили. Як ви смієте?
-Ай, відпусти! -Я все випила?
-Я сказала, відпусти! -Відпусти!
Ви психічки!
-Мамо! -Мамо!
-Ви вже не діти!
-Ви всі божевільні. -Мамо!
-Чому вона така сильна? -Що з тобою не так?
Мамо, послухай!
Вислухай мене.
Мамо, слухай.
Готово.
Там хтось б'ється?
Такий ґвалт стоїть.
Може, це собака гавкає.
Гаразд. Ось твій сніданок.
Ці страви виглядають вкрай знайомо.
Знову використав рагу, що я приготував учора?
Навіть гарніри ті самі.
Як ти міг запідозрити власного сина у чомусь такому?
Поглянь на це. Чому ця їжа тобі знайома?
Ти вчора смажив гриби у фритюрі. А це…
Це гострі гриби, обсмажені у фритюрі.
Так? І подивись сюди.
Кунжут. У твоїй страві не було, а в моїй є.
Ти просто додав порошку чилі й переварив.
Припини це робити.
Чому ти так прискіпуєшся до сніданків?
Не будь дитиною. Просто їж. Смачно ж.
Боже.
Коли в тебе нічні зміни цього місяця?
А що?
Хочеш провести час із сином?
Найстаршій доньці голови рибальського селища 28 років.
Учителька початкових класів.
Вона вчителька.
Ні. Я не люблю вчительок. У мене на них алергія.
На уроках я завжди був втомленим і сонним,
і з самого малечку боявся, що вони шпурнуть у мене крейдою.
То ти не збираєшся одружуватися?
Може, одружися сам замість мене?
Тату, що як я зведу тебе з прибиральницею в мене на роботі?
Розкішна жінка.
Як ти смієш таке верзти батькові?
Боже.
Привіт, Сан…
От падлюка.
Оце так дивак.
Подивимося.
Де ж воно?
Привіт, Пу Сан-До!
Це в нього немає етики.
Може, етики в нього й нема, зате є багатство.
Нувориш.
-Нувориш. -Про що ми говорили?
Долька зробила їх рідними душами.
Доля, а не долька.
Сама доля поєднала Йон-Пхіля і Сам-Даль.
Перші 30 років вони були нерозлийвода.
-Я надто швидко говорю? -Ні, ідеально.
Тож вони закохалися. Дорослі чоловік і жінка не можуть дружити.
Ясно. Друзі закохалися?
Авжеж, так і сталося.
Коли Сам-Даль поїхала в Сеул робити кар'єру,
Йон-Пхіль поїхав за нею, бо хвилювався.
Тоді вони й закохалися одне в одного.
Ця божевільна парочка ввійде в історію.
Від друзів до закоханих. Дивовижно.
-Дивовижно, куди там. -А вони що, зараз не разом?
Розійшлися.
Вона сказала, що буде вчитися за кордоном, і кинула його.
Йон-Пхіль був…
Він тоді був як зомбі.
-Як що? -Зомбі. Він був схожий на зомбі.
Зомбі.
Він, мабуть, був сумний через розбите серце, так?
«Був»?
«Був»? Думаєш, це все в минулому?
Він не зустрічався з жодною жінкою за останні вісім років.
А такий красень. От дурень.
Що? Вісім років?
То він досі кохає її?
Звідки мені знати?
-Чого ти на мене злишся? -Вибач.
Боже, от шкода Йон-Пхіля.
Мені більше шкода себе. Коли ми закінчимо?
Треба було відправити їх вчасно.
Суперкар у селі?
Поквапся.
Та що ж це!
Боже! Тому я ненавиджу повертатися додому.
Ми не для каторжної праці.
Щоразу, як приїжджаємо, каторга.
Мамо, так спекотно!
Замовкни.
Пані Ко, ви маєте бути справедливою і змусити працювати всіх нас.
Чому ти залишила Сам-Даль удома?
Як боляче!
Мамо. Чекай, я…
Пані Ко.
-Розумієш, ми… -Сам-Даль.
Так?
Тобі краще залишитися вдома.
Сусіди подумають, що ти повернулася, бо зазнала невдачі.
Ура!
-Мамо, так нечесно. -Мамо!
-Маю няньчити Ха-Юль. -Жартуєш…
-Мамо, я… -Мамо!
-Вона… -Зачекай. Іди сюди.
Це ж очевидно. Мама не хоче, щоб вона зустрілася з Йон-Пхілем.
Точно. Не варто.
До речі,
Чому він з нею порвав?
Був по вуха закоханий.
Хто його знає. Може, розлюбив.
Сам-Даль несолодко довелося.
Слава богу, поїхала вчитися за кордон.
Якби залишилася,
можна було б махнути рукою.
Їй залишалося тільки рухатися далі, бо її безсердечно кинули.
Це правда.
Легше забути того, хто кинув тебе, ніж того, кого кинув ти.
-Так. -Еге ж.
АКАДЕМІЧНА УСПІШНІСТЬ ЧО ПІД ПИТАННЯМ
Вигадувати вони вміють.
Її зловживання нас принижує. Здохни.
Це вона має себе вбити.
Виставка цього стерва? Добре, що вже не буде.
Чо Ин-Хе, нащо ти живеш взагалі?
Це повне розчарування.
Це правда?
Трясця.
ЧХОН ЧОН-ГІ
Чорт, це так дратує!
Гаряче!
Та щоб тебе!
Чорт забирай.
Заради бога…
Чого воно не працює?
Може, розрядилася батарейка?
Подивимося.
Ось воно.
Знайшов нарешті.
Де вона?
Що?
Вона має бути вдома, бо не плаває.
Подивимося.
СВІДОЦТВО ПРО ПРАВО ВЛАСНОСТІ
Дідько.
Чекай. Мають бути десь тут.
Де батарейки?
Чорт.
Де ви?
Мамо!
Мамо, ваш поплавок у хаті?
Куди ви його поклали?
Чо Йон-Пхіль?
Що він тут робить?
Капець.
Мамо!
Я заходжу.
Чому він прийшов у мій дім?
-Мамо! -Що робити?
Пані Ко!
Так ви все-таки вдома.
Мамо.
Чи це пан Чо? Пане Чо?
Пане Чо.
Мамо.
Ваш поплавок…
Що це таке?
Що за…
Та що ж це. Чому він застряг?
Що… що відбувається?
Я знаю, що там хтось є.
Хто там? Скажіть мені.
-Я зараз здурію. -Не жартуй мені тут! Відчиняй!
Ну ж бо. Досить жартів, відчиняй.
Я прийшов попросити поплавок…
Що таке?
Що?
Зрозумів.
Ти куди, Кьон-Тхе?
Дай сюди.
Дивися за магазином.
-Швидше! -Іду!
Трясця.
Я ж казала їм замкнути ворота.
Здуріти можна.
Але чому я ховаюся? Я не зробила нічого поганого.
Гаразд. Я просто вийду.
Вони обов'язково зустрінуться хоч раз.
Що ж нам робити?
Що ми можемо зробити? Це неминуче, бо ми живемо поруч.
Сподіваюся, вона тоді матиме гарний вигляд.
А не як страшко.
Не те, щоб вона ще його кохала абощо.
Тому байдуже.
Слухай.
Він її кинув. Тож має пошкодувати про це.
Що в біса таке?
Я страшна, як ядерна війна.
Ти, брудний злодюжко.
Попався, покидьку.
Падлюка.
Трясця. Лайно ти собаче.
Відчиняй.
-Звідки в нього ключ? -Чому не відчиняється?
Як ти смієш грабувати будинок пані Ко?
Тепер не втечеш, козел ти.
Ого, ти сильний.
Давай!
Відчиняй.
Та йди вже, психу!
Хто ти така?
Я питаю, хто…
Давай розійдемося.
Ти мені більше не подобаєшся.
Ти мені більше не потрібен.
Нам треба розбігтися.
Чому ми раптом розходимося?
Чо Сам-Даль!
Давай розійдемося.
Ти мені вже не потрібна.
Йон-Пхілю, вийди, будь ласка. Прошу.
Я так не можу, Йон-Пхілю.
Не відпускай мене, Йон-Пхілю.
Давно не бачилися.
Але чому ти тут?
Це мій дім.
Твоя правда.
-Виходь, виродку! -Тихо! Злодій втече!
Тут ще якісь люди? Це ти сказав їм прийти?
Так. Це Ин-У і Кьон-Тхе.
Чого вони приперлися?
Це ж…
Боже, який сором.
Я не хочу зараз нікого бачити.
Поглянь на мене. У мене жахливий вид.
Як незручно.
Чому це коїться зі мною?
Посидь поки що так.
Я з ними розберуся.
-Де ти? Виходь! -Покажися!
-Боже. -Де він?
-Його немає. -Тобто?
-Він пішов. Ідіть. -Він тобі погрожував?
-Я про це подбаю. -Геть.
-Його нема, тож геть! -Що… Я знаю, ти недостатньо сильний.
-Годі брехати. -Ідіть уже.
-Зв'язав його? -Ідіть.
Що відбувається?
-Ідіть уже. -Та йдемо.
-Ми просто поговоримо з ним. -Слухай.
-Я щось бачив. -Нікого нема вдома.
-Пожалів його, так? -Та йди вже.
-Іди. -Дай я хоч гляну на нього.
Та що з тобою?
-Я в цьому мастак. -Я там щось бачив.
-Він пішов. -Ви троє.
Як життя?
-Привіт. -Мамо, він дивний.
Глянь на нього.
-Добридень, пані. -Привіт.
Гляньте на Кьон-Тхе. Він тут і не працює.
-Годі. -Це ти його покликав.
-Куди йдете? -До пані Ко.
-Приготувала їжу. -Чекайте.
-Що? -Не можна.
-Тобто… -Що?
Розумієте, пані Ко немає вдома.
Нікого немає вдома.
Правда?
Вона в мандариновому саду?
-Я залишу в хаті. -Чекайте!
Що?
Подумайте.
Її хата виходить на південь.
Їжа швидко зіпсується. Буде шкода.
Приходьте ще раз увечері.
І то правда.
У неї вдома завжди тепло в цей час дня.
-Навіть узимку. -Так.
Гаразд. Тоді я зайду ще раз увечері.
-До побачення. -Бувай.
-Бувайте, пані. -Магазин не лишився без нагляду.
-Там Ман-Су. -Йон-Пхілю! Ин-У!
Бувайте.
-До побачення. -Мамо.
-Ти якийсь дуже дивний. -Чому?
Сказав, що тут злодій, тож ми прибігли, а тепер кажеш, що його немає.
Я прибіг, покинувши роботу. Що взагалі коїться?
Я няньчив дитину вдома.
Нікого немає.
Що?
Я думав, що там злодій,
але нікого не було.
Ти про що? Припини ці ігри.
-Давай перевіримо. -Слушна думка.
-Чекайте! Злодія немає. -Ти казав…
Чому ви мені не вірите?
Ти перед цим няньчив дитину? А ти прибирав у магазині?
Повертайтеся до роботи.
-Але все одно… -Марш.
-Боже. -Бувай.
-Але ми… -Боже, та йдіть уже.
-Ідіть. -От псих.
-Ідіот. -Сам сказав нам прийти.
-Безпечно дійти. -Схоже, було дуже терміново.
-Ідіть. Я потім подзвоню. -Боже.
Бувайте.
Ти…
Виглядаєш не жахливо.
Тож не хвилюйся.
Йон-Пхілю, ти реально найгірший…
Нащо ти…
Нащо ти це зробив?
Я безнадійний.
Вітаю.
Фотографка родом з Чеджу. Те стерво, що зловживає владою.
-Я чув, це неправда. -Прикладіть ще раз.
Звісно, правда. Що вона, просто зізнається, що винна?
Це ж очевидно.
Те лихе стерво.
-Агов. -Так?
Ви що, не бачите?
Ви не заплатили.
Чого тікаєте, не заплативши?
Я не знав.
-І я не тікав. -Звісно, тікали.
Халявщик,
очевидно, не зізнається, що не оплатив проїзд.
У чому ваша проблема?
Вона сказала, це неправда. Чому він їй не вірить?
І вона ніколи нікого не вбивала.
Хай стежить за своїм…
-Чорт! -Боже мій!
Ти мене налякала! Моя спина!
Ти мене дуже налякала.
Ти схожа на привида.
Я просто йшла попити води. Годі.
Ти куди це?
Чуєш, Сам…
Чо Сам-Даль.
Я дуже злякалася. Стривай.
ВІДОМИЙ «У САН-ДО»
-Сан-До! -Так?
З Сан-До так важко зустрітися.
Він зайнятий своїм рестораном.
Принаймні дає нам знати, що він живий, щодня ревучи двигуном.
Він просто прагне уваги.
Кого вразить його суперкар у цьому селі?
Видно, що він нувориш.
Навіть Йон-Пхіль геть здурів.
Чому в нас немає нормальних друзів?
Звісно, є. У нас є Сам-Даль.
Вона єдина нормальна з нас п'ятьох.
Так. А чого ти злишся на мене?
Ти їй дзвонив?
Ні.
Знаєш що? Я так і не вмовив себе це зробити.
Вона завжди була такою гордою.
Я не хочу образити її, подзвонивши.
Я не можу цього зробити.
У тебе навіть номера її немає.
Це правда.
Немає.
От ти ідіот.
Ходімо. Тут нікого.
Давай дійдемо аж туди.
Ти йди. Я посвічу ліхтариком.
-Ну-бо! -Я посвічу ліхтариком, ти йди.
Запах океану…
Ненавиджу його.
Досить уже, чуєте?
Пані Чо, чи відповідає дійсності ця стаття?
Чому ви це зробили?
Мені тебе шкода. Діти тепер страшні. Треба було обережніше.
Це правда? Ви дійсно зловживали владою?
Мені тебе шкода, Ин-Хе.
Ніхто не питав, як у тебе справи.
Не віриться, що вона хотіла себе вбити.
Ого, серйозно. Ти повна невдаха.
Не вини мене у своїй низькій самооцінці.
Це можливість, лише коли ти готова. Інакше це буде лише ризик.
Ти ще недостатньо добра.
Хто ти така, щоб це вирішувати?
Ти думаєш, що готова?
Ти колись вступала в гній? Ти злишся, коли це усвідомлюєш.
Але не можна, щоб це зіпсувало твій день. Витри і продовжуй.
Ось хто ви двоє для мене. Гній.
ДЕ ТИ? ПОГОВОРІМО? ТАК НЕ РОБИТЬСЯ
ИН-ЧУ, ВІЗЬМИ СЛУХАВКУ НАВІЩО ТИ ЦЕ РОБИШ?
ГАРАЗД, ВИБАЧ БУДЬ-ЛАСКА, ВІЗЬМИ СЛУХАВКУ
Ти справді зробила це…
через мене?
НА СІЛЬСЬКОМУ РИБАЛЬСЬКОМУ УГІДДІ ВНОЧІ НЕ КОПАТИ
БУДЬ-ЯКІ ВИДИ МОРЕПРОДУКТІВ ЛОВИТИ ЗАБОРОНЕНО
Боже. Добрий вечір, пані Ко.
Пригощайтеся.
Боже.
Усі підходьте швидше!
Підходьте!
-Швидше! -Давайте!
Багато людей прийшло рибалити?
Боже, це точно.
Наразі приїхало шість груп.
Ого.
Мабуть, вони всі приїхали на Чеджу на канікули.
-Гаразд. -Хай їдуть, якщо хочуть.
Я буду бити їх цим гаком.
Це їх повбиває.
Посадять за ґрати, не встигнеш і оком моргнути.
Гаразд. Їжте.
Дякуємо за сумлінну працю.
Облиш. Ти працюєш найважче.
Ми по черзі стоїмо на варті через день,
а от приносити їжу щодня, як ти, нелегко.
За мене не хвилюйтеся, захищайте наші засоби до існування.
-Так, пані! -Так, пані!
До речі, я рада бачити, що пані Ко усміхається.
Я боялася, що вона знову побіжить марафон у підштаниках.
Я страшенно боялася.
Ви про що?
Чого б це я таке робила?
Що?
Зрозуміло.
Ви бачили Чін-Даль і Хе-Даль?
Вони просто приїхали в гості, бо у Ха-Юль канікули.
Ні, ми говоримо про Сам-Даль.
З того, що кажуть діти, це досить серйозно.
Ви про що?
Ти не знаєш, що сталося?
Сам-Даль, очевидно, зловживала владою над своєю підопічною,
і це викликало великий ажіотаж.
Що?
Лишенько. Схоже, вона справді не знала.
Серйозно?
Що ж нам робити?
Чому ти завела про це мову?
Я ж не була до неї надто суворою?
Тут дуже глибоко.
Йон-Пхілю!
ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
ЕПІЛОГ
-Візьмемо це? -А це?
Це.
«ЛАКІ МАРТ»
«РІДНА ДУША»
Знову купуєш «Рідну душу»?
Так.
Я маю заощаджувати, якщо хочу полетіти на материк.
Це найкращий снек, який можна купити на наші гроші.
Зрозуміло.
Цю цукерку, певно, назвали на честь вас двох.
Ось.
Не даси мені коробку «рідної»?
Я більше люблю полуничний.
Слухай, я старша.
Тому я «рідна», а ти «душа».
Але ми в одному класі.
Наші однокласники всі однолітки.
Це неправда.
Кван-Сік і Кван-Тхе — близнюки.
-Але як Кван-Тхе звертається? -Старший брат.
Саме так. Кван-Сік старший, бо народився на дві хвилини раніше.
Я народилася за п'ять хвилин раніше за тебе.
Ясно.
Зрозумів? Тепер візьми це.
Дякую.
Бджоли!
Тікаймо!
-Зачекайте! -Біжімо!
Киш!
Що мені робити?
Йон-Пхілю, тобі теж треба було тікати.
Тебе вжалили.
Я в нормі.
Чому ти не втік, як усі інші?
Бо…
я не міг тебе кинути.
ФОТОГРАФКА ЧО ИН-ХЕ
«МОЯ ПЕРСОНА» — ВИСТАВКА, НА ЯКІЙ ЗОБРАЖЕНІ ОСТАННІ 15 РОКІВ ФОТОГРАФКИ
-Перепрошую. -Так?
Цю виставку скасовано.
Вам сюди не можна.
Добре. Вибачте.
Перепрошую.
Знаєте, відвідувачі записують свої імена.
Так.
Той журнал для цього?
Так.
Можна я…
запишу туди своє ім'я?
Я його викину, оскільки виставку скасовано.
Та все одно…
Хоч один відвідувач у неї був.
Що ж…
ЧО ЙОН-ПХІЛЬ.
СВІТОВИЙ ТУР ЖУРНАЛУ «ПАРИЖ» ЧО ИН-ХЕ, ПЕРША ФОТОГРАФКА 2023 РОКУ
ОСТАННІ 15 РОКІВ ЧО ИН-ХЕ «МОЯ ПЕРСОНА»
-Сам-Даль! -Я просила його не казати, що я тут!
-Агов! -Чи, може, Сам-Даль уже повернулася
і десь ховається.
Що це?
Той хлопець повернувся.
Це не тому.
Це тому що вона палить.
Люба!
Ти пішов до Сам-Даль, так?
-Ви бачилися? -Так.
Хто це? Хто ви?
То стаття — правда? Сам-Даль справді…
Що як Сам-Даль повернеться…
Я рада, що ти радієш через мою невдачу.
Це лише непорозуміння.
Яке непорозуміння?
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова