Ja, det forstår jeg.
Som sagt, vi diskuterede det i sidste uge ...
Et sekund.
Ja, jeg er her stadig.
Ja.
0153 ...
- Fire ... - Hører jeg så fra Dem?
Ja, jeg har noteret det og tager mig af det.
Fint. Farvel.
Undskyld forsinkelsen.
- Hr. Liebenwerda har skitseret sagen. - I ved altså besked?
Ja, men vi har sagt, at vi ikke ved noget.
Det handler om, hvorvidt I har nogen formodninger?
Har I bemærket noget for nylig? Elever, der har opført sig anderledes?
- Jeg ved godt, det er ubehageligt. - Og ikke kun for jer.
Prøv at se det fra ofrenes side.
Det skal stoppes. I har et særligt ansvar som klasserepræsentanter.
Hvad skal vi sige, når vi nu ikke ved noget?
Lukas? Kan du slet ikke komme i tanke om nogen?
En, der har fået ny telefon, smart tøj og/eller mange penge?
- Jeg vil ikke snakke om det. - Det behøver du heller ikke.
Rigtigt. Vi behøver slet ikke at sige noget.
Prøv at se her.
Jeg gennemgår denne navneliste med min pen -
- og du skal bare nikke, hvis du ved noget.
Hr. Liebenwerda?
Du skal selvfølgelig ikke gøre det, hvis du ikke vil.
Men lad os fortsætte. Vi er næsten færdige.
Ham her? Er det ham?
Tak, Lukas. Okay ...
Jeg vil lige minde alle om, at denne samtale skal blive mellem os.
Okay.
LÆRERVÆRELSET
Venner!
Godmorgen, godmorgen, goddag og godmorgen.
Jeg vil se bøgerne.
Jeg vil se mapperne og hæfterne.
Godt. Tag jeres lektier frem. Jeg kommer rundt.
Imens kan I kigge på warm-up-opgaven. Gerne i stilhed.
Godt ...
Ja, godt.
Ali ...
Kig lige på opgave 2 igen. Kan du forklare det for ham?
- Du skal forlænge den. - Det kan jeg ikke.
Du skal have nævneren, så du kan lægge dem sammen.
Nå ja.
Okay, hvem vil løse warm-up-opgaven?
Er 0,999 det samme som 1?
- Hatice? - Det er egentlig ikke det samme.
Egentlig? Prøv lige at komme op til tavlen og vise os hvorfor.
Jo, trækker man 0,999 fra 1, er der stadig noget tilovers -
- nemlig nul komma en hel masse nuller og så 1.
Så du mener, at der findes et tal mellem 0,999 og 1?
- Ja. - Er det et bevis eller en påstand?
- Bevis. - Påstand. Påstand.
Okay, Oskar vil gerne prøve. Tak, Hatice.
Altså, 0,111... er lig med en niendedel.
Og ni gange en niendedel er lig med 1.
Så 0,999 ... svarer til 1.
- Hvad siger I? - Jeg forstår det ikke.
Der må da være et mellemrum mellem 0,9 and 1,0.
Tak, Oskar. Er der andre, der ikke forstår det?
Godt. Det var en også svær opgave, men det vigtigste er at forstå -
- at et bevis skal kunne afledes trin for trin.
- Vi skal nok nå det. Kom indenfor. - Undskyld, jeg forstyrrer.
Goddag, alle sammen. Vi afbryder undervisningen et kort øjeblik.
- Hr. Dudek? - Vil alle pigerne rejse sig?
Hvorfor det?
- Bare rejs jer. - Og så?
Så forlader I klasselokalet. Kom så.
Vent udenfor.
- Vi henter jer om lidt. - Gå ikke for langt væk.
- Luk døren. - Sådan. Resten skal høre godt efter.
Vi vil gerne kigge i jeres punge.
Tag dem frem og læg dem på bordet.
- Må man det? - Det er frivilligt.
Har I intet at skjule, har I heller ikke noget at frygte.
- Pungen på bordet, og så op til tavlen. - Hvad foregår der?
Var De ikke til stede, da de blev udspurgt?
- Hvem sidder her? - Oskar.
Hvor er din pung?
- Jeg har ikke nogen. - Du behøver ikke at vise den.
- Jeg har lige sagt, jeg ikke har nogen. - Og hvad med den her?
Venner, hvem sidder her?
Frk. Nowak?
Det er Alis plads.
Ali, vær sød at komme med mig.
Kom så.
Jeg gav ham pengene i morges, så han kunne købe en gave til sin fætter.
- Hvad skulle han købe? - Et computerspil, tror jeg.
Ja, et computerspil.
Altså, kære Ali og hr. og fru Yılmaz, så er sagen afklaret.
- Vi kan lægge det her bag os. - Hvor fik De idéen fra?
- Undskyld? - Hvorfor min Ali?
- Han havde usædvanlig mange penge. - Og hvad så?
Kan en mor ikke give sit barn nogle penge med?
- Fru Yılmaz ... - Er det forbudt at have penge på sig?
Vi har en såkaldt nultolerancepolitik på skolen.
Det betyder kort fortalt, at vi undersøger hver eneste lille sag.
Men hvad skal de andre børn nu mene om min søn?
- Vi skal nok komme med en berigtigelse. - En berigtigelse?
Vi burde egentlig være glade for, at der ikke var hold i mistanken.
- Beklager, at vi måtte bede Dem komme. - Ja, undskyld ...
Må jeg bede Dem om at tale tysk?
Skal jeg tale tysk? Godt.
Min søn stjæler ikke. Hvis han gjorde, ville jeg brække benene på ham.
Vikarskemaet ligger i Deres dueslag. Fru Holbach er sygemeldt.
- Jeg har set det, tak. - Det var frivilligt.
Det var det ikke. Det ved De også godt.
- De kunne godt have advaret mig. - Er I stadigvæk ikke dus?
Jeg forstår Deres harme, men De ved ikke, hvor længe det har stået på.
Der er folk her på skolen, der stjæler alt, hvad de kan få fat i.
- Vi er nødt til at handle. - Dukkede de der blyanter op igen?
- Næ. - Bare et eksempel: 1000 blyanter.
Begyndte det ikke, da vi fik det nye rengøringsfirma?
- Pas på, hvad du siger, Vanessa. - Hvad med at hyre en privatdetektiv?
Så sidder der sådan en stodder med pibe og holder øje i skolegården.
- Ligesom i butikkerne. - Jeg må videre.
Vi er nødt til at handle. Ikke, hr. Liebenwerda?
Og så slår vi os på knæene med hænderne.
På tre løfter vi armene og benene.
- Samtidig? - Ja. En, to, tre!
Og hvis I kan eller har lyst, må I også ryste dem.
Kom så, Enno!
Flot dribling.
Er I okay?
Super, Vera! Aflever. Ja, godt!
Det er godt, Vera.
Hey! I skal spille fair, venner.
- Op med dig, Ali. - Luise og Jieun gør bare, som de vil.
- De er gået. - Slap af og spil videre, Ali.
Så slemt var det ikke. Videre.
Jenny? Kan du kigge efter Jieun og Luise?
Så kan vi ikke spille mere.
Super, Lukas.
Ruben? Du tager over som dommer. Jeg er tilbage om lidt.
Jieun? Luise?
- Kommer I ikke ind igen? - Vi trængte til frisk luft.
Luise, vis mig, hvad du gemmer mellem dine ben. Vis mig det.
- Har I røget? - Næ.
- Hvad er lighteren så til? - Til at koge heroin med.
- Det er ikke sjovt. - Det synes jeg.
- I sagde, at I ikke havde det godt. - Vi ville bare have lidt frisk luft.
Ind med jer.
Hvad med min lighter?
Den beholder jeg, indtil jeg har talt med dine forældre.
Nej. Vil De ikke nok lade være?
Fint nok. Men næste gang giver I besked, før I går ud. Forstået?
- Hvad med lighteren? - Forstået?
Ja, frk. Nowak.
Du kan hente lighteren, når dagen er slut. Og gå så ind.
- Vi ses derhjemme. - Hej, Oskar. Davs.
Den lå i gymnastiksalen. Den tilhører ikke nogen af mine elever.
Det er en dagbog tilhørende en ved navn Steffi. Intet efternavn.
Har De læst i den?
- Det ville jeg aldrig gøre. - Heller ikke jeg.
Jeg havde stadig bøvl med min mailkonto i går.
- Kan De tjekke min adgangskode? - Fru Kuhn?
Jeg skal bruge et hygiejnebind. Tak.
- Hvad med dig? Hvor mange? - To.
Tak. Hej.
- Fru Kuhn? Min adgangskode? - Som sagt kan jeg desværre ikke.
- Hvorfor ikke? - Fordi Mariam allerede har gjort det.
- Den ligger i Deres dueslag. - De er fantastisk. Tak.
- Hvad? - De er fantastisk.
Er du allerede færdig?
Vil du ikke dobbelttjekke dine svar?
- Må jeg godt gå? - Men stille.
- Tom ... - Den er ikke min.
Det er din håndskrift.
- Giv mig prøven. - Nej.
- Det er ikke hans. - Jeg taler med Tom.
- Giv mig den. - Nej.
Tom ...
I fortsætter bare.
Tag den her og begynd forfra. Du har tyve minutter.
- Hvad nytter det? - Ellers dumper du på grund af snyd.
- Sedlen var ikke min! - Ingen diskussioner!
Læg pennen og aflever jeres opgaver.
- Tom, bliv lige hængende. - Jeg venter udenfor.
- Jeg bryder mig ikke om din opførsel. - Hvad er det, jeg har gjort?
Først snød du, så svarede du igen og forstyrrede resten af klassen.
Jeg har set din snydelap.
Når du laver sådan en, skal du i det mindste skrive de rigtige svar på.
Du overførte fejlene til prøven, og så er sedlen ikke din?
Hvad hvis jeg løj over for dig? Det ville ikke være cool, vel?
- Tom? - Hvad skal jeg sige?
Du må forstå, at din adfærd ikke er fair over for de andre.
Reglerne gælder for alle.
- Forstår du det? - Ja, jeg er jo ikke idiot.
Har du noget at tilføje?
Undskyld. Er det ikke det, De ville høre?
- Må jeg godt gå nu? - Ja, du må godt gå.
- Vi giver forældrene besked. - Hvornår kan du have deltagerlisten?
- I slutningen af næste måned. - Godmorgen, Carla.
- Din næste time er gymnastik, ikke? - Øjeblik.
- Jo. - Undskyld.
- Kan vi tale om en af dine elever? - Selvfølgelig.
- Det er Ali. - Igen?
Han kommer til at dumpe, hvis han ikke opper sig.
- Godmorgen. - Vi taler lige om Ali, Thomas.
- Nå ja. Tricky. - Hvorfor det?
Bare tricky. Han dumper måske.
- Absolut. - Øjeblik.
Tim, vi må tale sammen en anden gang. Beklager.
Okay, okay.
- Handler det om hans mundtlige eksamen? - Også det.
Hej, Tim.
Semestret er jo kun lige begyndt. Har I talt med forældrene?
- Ikke endnu. - Ved I egentlig, hvad de laver?
- Faren kører vist taxa. - Hvorfor er det relevant?
Måske er der ingen til at hjælpe ham med lektierne.
Tror du på dem med hensyn til det forleden dag?
Handler det om Alis karakterer eller om tyveriet?
Pjat. Det spiller ingen rolle.
Netop. Men ja, jeg tror på forældrene.
Jeg tror, at de er ærlige, og at Ali ikke stjæler.
Det var bare et spørgsmål, Carla.
- Slap af, Vanessa. - Alle bliver så hurtigt fornærmede.
- Tusind tak, Carla. - Nå, men så tilbage til arbejdet.
- Jeg ville bare sige undskyld. - Hvad mener du?
Det var ikke i orden at ransage klassen på den måde.
Det er lige meget.
Og skulle vi ikke hellere tale tysk på arbejde?
Skammer du dig?
Jeg tror bare, det er bedre med hensyn til kollegerne.
Fint med mig.
Tak.
Fru Kuhn, nu strejker printeren igen.
Igen? Vi må underrette samarbejdsudvalget.
Papirblokering.
- Prøv klappen til venstre. - Jeg dur ikke til det.
- De er meget hurtigere til det. - Vi ser på det, når vi har tid.
Mange tak.
Han vil ikke lære det. Vi skal gøre det for ham.
Frk. Nowak. Hvad kan vi gøre for Dem?
Ser De, fru Kuhn, jeg har et stort problem.
Javel. Og hvad kan vi gøre for at hjælpe?
Altså ... Hvordan siger jeg det på en pæn måde?
Undskyld? Må jeg lige tale med fru Kuhn under fire øjne?
- Selvfølgelig. Skal jeg gå udenfor? - Kig lige på printeren, Mariam.
En doktorgrad i fysik er åbenbart ikke nok til at løse problemet.
- Vil De ikke sidde ned? - Nej tak.
Altså, jeg var til gymnastik, og imens hang min jakke inde på lærerværelset.
- Og hvad er der med jakken? - Jakken er der stadig.
Hvad er så problemet?
Min pung lå i jakkelommen, og i den var der ...
- Penge? - Penge. Nemlig.
- Var. - Mener De, at en af kollegerne ...
Hvorfor siger De det?
Når jakken hang på lærerværelset, kan det ikke have været en elev.
Kom indenfor! Ah, godt.
Nå, hvem var til stede?
Tak.
Liebenwerda var der.
Frk. Semnik. Jeg var der ikke hele tiden, så ...
- Mariam, selvfølgelig. - Liebenwerda, Semnik, frk. Irfan.
Kunne De forestille Dem, at det var en af dem?
Fru Kuhn, har De noget, De gerne vil sige?
- Som hvad? - Deres bluse. Den har jeg ikke set før.
Hvad er der med min bluse?
Det er meget ubehageligt for mig, men noget tyder på, at De gjorde det.
Gjorde hvad?
Det må være Deres spøg.
Jeg er ikke ude på at lave ballade. Giv mig pengene tilbage -
- så er sagen glemt.
Mener De det alvorligt?
- Ja, så snakker vi ikke mere om det. - Hvad? Det er uforskammet!
Vær venlig at gå Deres vej.
Vær venlig at gå.
Ud!
Kan jeg gå ind igen?
Må jeg vise Dem noget?
Fru Kuhn, vil De lige komme med mig?
- Mor, har du spist? - Nej, vi spiser sammen. Vent på mig.
Jeg er sulten.
Værsgo, tag plads.
De ved vist godt, hvad det her drejer sig om, fru Kuhn.
Har De noget, De gerne vil sige?
Jeg synes, beskyldningen er fuldkommen uforskammet.
Fint nok, men vi har et problem, vi er nødt til at tale om.
De bliver ikke beskyldt for noget.
Jo. Jeg mener, har De nogen form for bevis?
Giv mig den.
Frk. Nowak?
Jeg kender Dem, fru Kuhn, og jeg tror ikke mine egne øjne.
Er det Deres bevis? Man kan jo ikke genkende nogen.
- Nej, men blusen. - Ja ...
Hvis jeg ikke tager meget fejl, har De blusen på lige nu.
Og ingen af de 70 personer, der går ind og ud her, kan have den samme bluse på?
50 % af dem er mænd, som ikke går i den slags -
- og de øvrige 50 % underviste eller var syge.
Hvis vi ikke finder en løsning, er jeg nødt til at anmelde episoden.
- Hvad for en løsning? - En fælles løsning.
De kunne begynde med at give pengene tilbage til frk. Nowak.
De har altså allerede dømt mig på forhånd.
Her.
Kom så! Tag dem!
Nå, jeg skal lige til pengeautomaten. Jeg har nemlig ikke nogen penge.
Eller er der noget andet, der tilhører Dem? Værsgo, tag den.
Eller vil De kropsvisitere mig? Her!
Det er jo blevet rutine herinde!
- Er du okay? - Et sekund.
- Fru Kuhn? - Hvad er der sket?
- Fru Kuhn, kan vi tale sammen? - Hvor skal vi hen?
- Fru Kuhn, vent lige et øjeblik. - Hvad er der i vejen?
- Kom. - Slip mig!
Kom! Vi går!
Vi tales ved senere.
- Kan vi tale sammen under fire øjne? - Hr. Dudek må godt være med.
Jeg tror, vi begår en stor fejl. Videoen er ikke et endegyldigt bevis.
Det er for sent at fortryde nu.
Der er et problem mere, Carla. Videoen krænker privatlivets fred.
Ikke blot fru Kuhns, men hele lærerkollegiets.
- Vi skulle ikke have vist videoen. - Spildt mælk, frk. Nowak.
Jeg ringer til advokaten, som nok vil råde os til at anmelde sagen.
- Er det nødvendigt med politiet? - Vi anmelder en ukendt person.
Indtil da skal vi blive enige om, at vi kun bruger én formulering.
Og vi afholder os fra beskyldninger og mistænkeliggørelse.
- Jeg er med. Det bliver meldt ud. - Er det forstået?
Hvad med Oskar?
Ikke dårligt, Luise.
Værsgo, Hatice. Godt gået. Ruby. Og Ela.
- Fedt! - Har I lavet lektier sammen?
Tom ... Du har stadig noget at arbejde med.
- Ali. Meget bedre. - Fedt! Et 4-tal!
Hvad er der sket? Du plejer også mindst at få 4.
Tillykke. Rigtig godt, Oskar. Virkelig. Vera, også godt gået.
- Jeg har et 10-tal. - Ruben? Ikke dårligt.
Nå, jeg er glad. Hvad fik du?
Venner! Hey!
Jeg har mailet til jeres forældre om depositummet til Englandsturen.
Kan I lige minde dem om det? Godt. Josefine?
Kunne De skrive en oversigt over karaktererne på tavlen?
Hvem vil se karaktererne oppe på tavlen?
Og hvem vil helst ikke have -
- at karaktererne står på tavlen?
Josefine? Hvorfor er det vigtigt for dig?
Jeg vil bare gerne vide, hvor jeg står.
Du sidder på en stol.
Tom?
- Hvad hvis man har bundkarakter? - Du skal bare arbejde hårdere.
Ja, hvad hvis karakteren er dårlig, og alle kan se det på tavlen? Ruby?
Det går jo over. Om en uge har alle glemt, hvem der fik hvad.
Hvis det er lige meget, behøver jeg ikke at skrive dem.
Vi fortsætter. Jeg skriver ikke karaktererne op.
Hvis I ...
Hvis I vil vide, hvor I står, kan I komme til mig bagefter.
Stolene op på bordene, venner!
Frk. Nowak, jeg skal bede om klassebogen.
- Tak. Hej. - Hej.
Venter du på noget, Oskar?
Du kan være stolt af din fremragende opgave.
Se her.
Den skal du have.
Ved du, hvad det er? En professorterning.
Den har noget med matematik at gøre.
Der findes algoritmer, som kan løse terningen på ingen tid.
Ved du, hvad en algoritme er?
Det er en klart defineret række af trin til at løse et problem.
Se her.
Vil du prøve?
- Du må godt låne den, hvis du vil. - Hvad skal jeg så gøre?
Du skal dreje, indtil siderne er ensfarvede.
- Det bliver bare værre. - Bare behold den, til du løser det.
Og hvis noget går dig på, kan du altid snakke med mig.
- Eller frk. Semnik. Studievejlederen. - Hvorfor græd min mor i går?
Har hun ikke fortalt dig det?
- Jeg forstår. - Har De skændtes med hende?
Hej, Oskar. Kom ind og sæt dig.
Goddag, Oskar.
Vi har prøvet at ringe til din mor, men hun svarer ikke.
Vil du have et bolsje?
Hun sov længe og ville ikke snakke.
- Kan du prøve med din mobil? - Hvad skal jeg sige?
At vi gerne vil tale med hende.
Hej, mor. Jeg er hos dr. Böhm. Hun vil gerne tale med dig.
Ja, okay. Ja. Hej, mor.
Hvad sagde hun?
At hun ... ikke vil tale med Dem. Og ...
- Og? - At De ikke skal blande Dem.
- Hvad har min mor gjort forkert? - Det må du hellere tale med hende om.
Nej, bare sig det.
Udmærket. Du er en stor dreng, og du vil høre om det alligevel.
Din mor kommer foreløbig ikke på arbejde.
Foreløbig, fordi vi skal opklare, hvad der er sket.
- Og hvad er der så sket? - Det skal som sagt først klarlægges.
- Jeg vil gerne vide det nu. - Jeg kan ikke sige mere.
Handler det om tyverierne?
Hvorfor taler du pludselig om tyverierne?
De siger jo, at min mor ikke arbejder her mere.
Hun har ikke gjort det.
Der er ikke nogen her, der beskylder din mor.
- Men sig, at vi skal tale med hende. - Lad os gå udenfor, Oskar.
- Det var unødvendigt. - Ja, det var det.
Jeg troede, at sagen skulle nedtones. De talte jo om formulering.
Jeg har ikke sagt noget, han ikke vidste i forvejen.
- Og det var Dem, der kom med ham. - Ikke for at komme med hentydninger.
De ville gøre klogt i at stole på min erfaring.
Erfaring? Kan De ikke se, han er forvirret?
Drengen kan godt lægge to og to sammen. Det er os, der er forvirrede.
Børnene er dejlige. De er venlige, de hjælper hinanden.
Det er alt i alt en meget samarbejdsvillig klasse.
- Selvfølgelig kan det blive bedre ... - Vi ses i morgen. Hej.
- Davs. - Goddag.
- Nauhaus. Jeg er Toms far. - Nå ja. Tag plads.
Jeg var ved at give nogle af mine indtryk -
- og talte om, at eleverne også bør arbejde selvstændigt.
- Her er lidt info om turen. - Jieun sagde, at matematik gik skidt.
- Det er desværre rigtigt. - Det er måske ikke kun børnenes fejl.
Fejl er nok for meget sagt.
Jeg fattede heller ikke en brik af opgaverne.
Det var helt sort. Den slags opgaver kan da ikke være til 12-årige?
Det er stof til 7. klasse. Jeg følger blot læseplanen.
- Frk. Nowak, jeg har et emne til. - Ja, værsgo.
Jenny har fortalt, at der har været en afhøring -
- og at hun blev presset til at give oplysninger om sine kammerater.
Jeg ved ikke, om alle kender til det. Vi har drøftet det i chatgruppen.
Kunne De måske sige noget mere om det?
Ingen blev presset til noget.
Vi drøftede sagen med klassens repræsentanter -
- og bad dem om hjælp med det her.
På mig virker det -
- som om man har presset dem til at angive hinanden.
Det er igen ret voldsomme ord, fru Haubrichs. Vi bad eleverne om hjælp.
Ved at få dem til at angive deres venner og tie om det.
De må da kunne forestille Dem, hvor stort et psykisk pres det er?
Det var netop den diskretion, der gjorde, at de kunne tale frit.
Vi kan tale nærmere om det efter mødet.
- Men det angår jo os alle sammen. - Kom ind.
Fru Kuhn.
- Bare fortsæt. - Okay ...
- Hvor var vi henne? - Hvad skete der egentlig med Ali?
Det blev håndteret på en måde, jeg ikke var enig i.
Men jeg kan forsikre Dem, at vi nu har styr på problemerne.
- Hvordan styr? - Det kan vi diskutere i enrum.
Hvorfor fortæller De ikke resten af historien?
Hvilken rest?
- Forældrene har ret til at vide det. - Det er ikke tidspunktet.
De skal vide, at klasselæreren snart får eleverne til at havne i retten.
- Det her er meget upassende. - Nej, nu er det nok!
- Vil De vide, hvad der er sket? - Ja, selvfølgelig vil vi det.
Denne kvinde har lavet hemmelige videooptagelser på skolen.
- Af hvem? - Af staben! Prøv at forestille Dem det.
Overvågning. Angiveri. Bagvaskelse! Karaktermord! Det hele!
Hele liv bliver ødelagt på grund af hendes formodninger.
Hvis jeg var Dem, ville jeg ikke tro på noget af det, hun siger.
De skulle skamme Dem.
Ja, skam Dem.
Frk. Nowak? Hvad er der galt?
Man betragtede det som et varsel. At guderne ville straffe menneskeheden.
Men så kom Thales fra Miletus. Han var matematiker.
Han vidste, at en solformørkelse finder sted -
- når Månen passerer mellem Solen og Jorden. Sådan her.
Der findes delvise, ringformede -
- og totale solformørkelser.
Ved hjælp af matematik -
- kunne Thales forudsige, hvornår den næste solformørkelse ville være.
Det uforudsigelige blev forudsigeligt.
Tak. Slut.
Tak, I må gerne sætte jer.
Hvad betød det for folk, at det uforudsigelige blev forudsigeligt?
- Jieun? - At de ikke længere troede på Gud?
Tak, Lukas. Du får telefonen tilbage efter timen.
Der er noget om, at de mistede troen på Gud.
Med sin nye kritiske ånd grundlagde Thales på sin vis den moderne astronomi.
- Kender I astronomi? - Er det stjernetegn?
Det er astrologi. Det er noget andet. Hvem ved, hvad astronomi betyder?
- Noget med stjerneforskning? - Nemlig.
Astronomi er den videnskab, der handler om himmellegemer.
Menneskene forklarede ikke verdens fænomener med højere magter -
- men ledte i stedet efter en universel, bevislig sandhed.
Dette udgør grundlaget for den moderne videnskab. Ja, Lukas?
Kan De lægge min mobil i tasken, så ingen kan stjæle den?
- Din telefon er i sikkerhed her. - Det er jeg ikke så sikker på.
- Hvad mener du? - Han taler om mig.
Ali er blevet renset for skyld.
Jeg taler ikke om Ali. Vi har lige lært, at egenskaber er arvelige.
- Hold nu kæft, Lukas! - Kan du lige prøve at forklare det?
For eksempel: Hvis moren er tyk, så bliver barnet også tykt.
Hold så kæft!
Lukas, det er ikke ...
Så simpelt er det ikke. Men du antyder jo også noget andet.
Kan du fortælle, hvem der har arvet hvad?
- Det er lige meget nu. - Du vil ikke uddybe det?
- Kujon! - Vi snakker jo om et andet emne nu.
Det var en dristig påstand, Lukas. Næste gang skal du tænke, før du taler.
- Er det fru Wizorek? - Ja.
Det er Carla Nowak, Lukas' klasselærer. Har De tid?
Det er godt, at De ringer. Kan De forklare, hvad der skete i aftes?
Ærgerligt, at De ikke kunne komme.
På forældrechatten siger folk, at De ikke har styr på noget som helst.
Jeg ringer faktisk om Lukas.
Måske ved De det allerede, men vi vil drøfte sagen med skoleledelsen.
Jeg forstår. Så kan vi også tale om Lukas' adfærd ved samme lejlighed.
Et øjeblik. Hvad laver du her, Oskar? Du må ikke være her.
Hallo?
Vil du sidde her?
Hvorfor er alle så sikre?
Det er vi ikke, Oskar. Sagen bliver efterforsket.
- Hvorfor er min mor så ikke på arbejde? - Officielt er hun på orlov.
Har De nogen beviser? For beskyldningerne.
Der er visse troværdige indicier.
- Hvad for nogle indicier? - Det kan vi ikke fortælle dig.
Må jeg tale med frk. Nowak under fire øjne?
Hvorfor?
Udmærket. Jeg venter udenfor.
- Hvad er det? - 63 euro og 45 cent.
Det er mine sparepenge. De må få dem.
Har din mor sagt, at du skulle give dem til mig?
- Det handler ikke om pengene. - Hvad så?
Det handler om tyveri, ikke om hvor meget. Det handler om ærlighed.
Kom så, tag dine penge.
- Min mor har ikke gjort det. - Jeg har forstået det.
Det handler ikke om at forstå, men om at sige det.
Jeg vil have, at De siger det. At hun er uskyldig.
Din mor er uskyldig. Er du så tilfreds?
De skal undskylde offentligt og gøre det godt igen.
- Det kommer jeg ikke til. - Jo, ellers ...
- Ellers? - Vil De fortryde det.
- Truer du mig? - Måske.
- Det hørte jeg ikke. - De skal sige undskyld til mor!
De skal undskylde offentligt! Ellers får det konsekvenser.
- Hej, Carla. Vil du have kage? - Hvad fejrer du?
- Min fødselsdag. - Skal der være fest?
Nej, jeg skal kopiere en masse og gøre lokalet klar til forældremødet.
- Skal jeg hjælpe dig? - Nej tak, det går nok.
Det var lidt af et show forleden dag, hvad? Til forældreaftenen.
- Det vil jeg helst ikke snakke om. - Du kan bare komme.
Lækkert, ikke? Vi taler om fru Kuhn.
Apropos fru Kuhn: Jeg har besluttet at indlede retslige skridt mod hende.
Og der skulle være en video.
At hun har bestjålet mig, betyder ikke, at hun også har bestjålet Dem.
- Det kan have været en anden. - Det er rigtigt.
Har De en video eller ej?
- Og ... må vi se den? - Ikke for nuværende.
Hvorfor egentlig ikke?
- Jeg kan ikke bare vise den til alle. - "Bare" vise den?
Jeg er også blevet bestjålet. Indtil flere gange, faktisk.
- Og så nægter De at hjælpe mig? - Det er vidt forskellige sager.
Jeg har det faktisk dårligt med -
- at der bliver lavet en hemmelig video af os.
- Hvem er ellers med på den? - Du er i hvert fald ikke, Vanessa.
- Jeg kan ikke lide det alligevel. - Okay.
- Er der mere kage? - Ja, bare tag.
Jeg forstår godt, at det er meget. Måske er De overbelastet.
Slet ikke.
Måske kunne vi køre sagen mod fru Kuhn i fællesskab.
Den arme kvinde står allerede til at miste sit job. Det er ikke sjovt.
Fint nok, at du føler for fru Kuhn, men du har også et ansvar over for os.
Ja, og netop derfor kan jeg ikke hjælpe jer lige nu. Beklager.
Det er simpelthen utroligt.
Det var altså Dem, der ville hyre en privatdetektiv.
- Det var en joke. - Og der er en vigtig forskel.
Vi ville have kendt til detektiven. Du er gået bag vores ryg.
Undskyld afbrydelsen. Nogle elever venter på Dem derude.
- Hej, frk. Nowak! - Hej. Hvad kan jeg gøre for jer?
- Interviewet til skolebladet. - Var vi ikke blevet enige om tirsdag?
Det skal trykkes tidligere, fordi lokalet er optaget.
Lige præcis. Det tager også kun et kvarter.
Vil I have noget kage? Så lad os komme i gang.
Det er Paul, Daniel, Bine, Krissi, Mitra og Flo. Resten er lige meget.
Tak, fordi De vil være med.
- Værsgo at tage plads. - Okay. Fyr løs.
Må vi godt optage interviewet? Det er nemmere for os.
Ja, okay.
De er i Deres første semester. Hvad synes De om at være her?
Jeg har det godt. Eleverne er alle sammen meget søde.
Staben er også fremragende, selvom der kan være meningsforskelle.
- Men jeg er blevet godt modtaget. - Hvad for nogle meningsforskelle?
Det, der sker i lærerværelset, bliver i lærerværelset.
Okay, næste spørgsmål. Nowak er et polsk navn, ikke?
Jo, men jeg er født i Westfalen.
Mine forældre kom til Tyskland i 80'erne fra området omkring Gdansk.
- Taler De polsk? - Man må ikke snage.
- Hvad betyder det? - Prøv at undersøge det.
Okay. Har De nogen tatoveringer? Og i så fald hvor?
Jeg har altid ønsket mig en, men jeg turde ikke. Heldigvis.
- Har De et råd til Deres unge jeg? - Jeg vil ikke lyde gammelklog.
Det er helt normalt at være usikker, når man er ung.
Jeg ville ønske, nogen havde sagt, at det nok skulle gå.
At alt er fint, og at jeg kan stole på min mavefornemmelse.
Jeg afbryder lige. De sagde i starten, at De følte Dem godt tilpas.
Min mave fornemmer noget helt andet. Der er en dårlig stemning på skolen.
- Hvad mener du med det? - Det er velkendt, at nogen stjæler.
Kan De forklare, hvorfor eleverne var under mistanke?
Det var ikke i orden, men vi måtte gøre noget -
- for at beskytte dem, der ikke var indblandet.
Jeg er ked af, at de forkerte blev mistænkt.
De svarer ikke på spørgsmålet. Så igen: Hvorfor blev vi mistænkt?
Der var nogle indicier, men ingen klare beviser. Det var et uheldigt forløb.
Passer det, at fru Kuhn ikke må komme tilbage efter 14 år?
- Var det ikke 15? - Det er skoleledelsens beslutning.
Er fru Kuhn suspenderet på grund af tyveri?
Det kan jeg ikke kommentere.
- Foregår der videoovervågning? - Ingen kommentar.
- Fordi De ikke ved det? - Eller ikke må?
Det ville være forkert over for de involverede.
- Er eleverne ikke også det? - Selvfølgelig.
- Ja ... - Og?
- Hvis I ikke har andet ... - Skal Oskar Kuhn skifte skole?
Hvor har I det fra?
- Jungletrommerne. - Og vi skal beskytte vores kilder.
Lad være med at sprede rygter. Det er useriøst.
Vi vil bare vide, hvad der sker på skolen.
Det var vist det. Flere spørgsmål?
- Tak, frk. Nowak. - Tak.
- Sender I artiklen til mig? - Så snart vi har skrevet den.
- Godt. - Jeg skal lige bruge et foto. Må jeg?
Tak.
Hej, Carla.
Ud!
Godmorgen.
Der er i det mindste ro. Lad os se på lektierne. Hvem vil begynde?
- Ali, du ville gerne sige noget? - Nej, det er lige meget nu.
Hvis ingen melder sig, spørger jeg jer efter tur.
Jieun, har du lavet dine lektier?
Jieun?
Okay. Hatice, hvad med dig?
Fint, jeg sætter mig også ned, og så kan vi ignorere hinanden.
- Hvad er der i vejen? - Vil De bortvise Oskar?
Jeg aner ikke, hvor I har det fra, men I kunne da spørge Oskar.
Vil du sige noget om det, Oskar?
Så ikke. Så fortsætter vi med lektierne.
Ikke før De fortæller, hvad der foregår.
Vi kan drøfte det i klasserådet.
- Nu er der undervisning. - Vi har ret til at vide, hvad der sker.
- Ingen har sagt undskyld til mig endnu. - Det har jeg da. Og dr. Böhm.
- Hvad med videoen? - Der er ikke nogen video!
Ti så stille og giv mig jeres lektier. Kom med dem.
- Lukas. - Hvorfor starter De bagest?
Hit, Lukas.
- Hvor er dine lektier? - Alt sammen på grund af ham.
- Du skal bare lave dine lektier. - Ro i klassen, sagde jeg!
- Hvem vil skrive opgaven på tavlen? - Ingen.
Tom. Godt.
- Forræder! - Hvem sagde det?
- Hvem sagde forræder? - Det var mig. Vi skal være solidariske.
Du kan sagtens med dine karakterer. Jeg dumper måske.
- Så er du jo en forræder. - En gang til, så er det ud.
- Alt det her pis er hans skyld. - Lad Oskar være i fred.
- Ham og hans kriminelle mor. - Så er det ud.
- Jeg er den eneste, der medvirker. - Ud, sagde jeg!
I øvrigt, frk. Nowak: Den der åndssvage hilsen laver vi kun for Deres skyld.
Nemlig.
Den er stupid. Noget, man laver i 1. klasse.
Er De klar over, hvor pinligt det er?
MIN MOR ER IKKE EN TYV, FRK. NOWAK ER EN LØGNER.
Okay, venner. Som sagt:
De seneste dage og uger har været uacceptable.
Noget må ændres. Har nogen en idé om, hvad jeg mener med det?
- Jonas? - Skal vi ikke have idræt i dag?
Vi skal have idræt, når vi har talt om visse emner.
Det har vi klasserådet til.
Vi er nødt til at ændre, hvordan vi behandler hinanden.
Til det formål har jeg nogle øvelser. Jeg skal bruge seks frivillige.
Hvem stiller op? En, to, tre, fire, fem, seks.
Super. Op at stå.
Til den første øvelse skal I alle sammen stå på plinten her.
Ingen må falde ned. Prøv.
Har I andre nogen idéer til, hvad man kunne gøre bedre?
- Thai? - Holde om hinandens skuldre?
Prøv.
Er der måske også en anden løsning?
Oskar? Du har bestemt en idé.
Vi skal holde hinanden i hånden.
Vil du vise os hvordan? Du bytter med Lukas.
- Tak, Lukas. - God fornøjelse, din stræber.
Det ser da godt ud. Nu de fire andre.
På kryds og på tværs.
Flot! I fandt løsningen. Oskar!
- Slip hinanden! - Tom! Tom!
Stop!
Slap af!
Bare kom an, din pikspiller!
Ud! Oskar!
Ud! Du kan komme ind, når du er faldet til ro.
Nu slapper du lige af.
Det var lige det, jeg mente lige før.
- Frk. Nowak? - Hvad var det?
Er du rigtig klog?
Oskar!
Oskar! Stop!
Oskar!
Oskar! Stop!
Giv mig laptoppen.
Forløbet omkring Oskars mor har medført et voldsomt psykisk pres.
Selvom en del af klassen bakker ham op, bliver han mobbet af andre.
Det fører til uro og modvilje i timerne.
Desuden kommer elevens frustration til udtryk ved voldsparathed.
Jeg anbefaler, at man overvejer et klasseskift.
Bliver elevens situation ikke bedre, kan et skoleskift komme på tale.
Elevens mor skal dog godkende et skoleskift.
Tak. Frk. Nowak, som klasselærer har De nu ordet.
En ny skole er en falliterklæring. Der må være en anden løsning.
Flytning til en ny klasse efterlader os stadig med en, der opildner til boykot -
- tæver sine klassekammerater, smadrer vinduer og stjæler laptops.
Det var ikke for at stjæle laptoppen. Han ville beskytte sin mor.
Det ændrer ikke noget. Her på skolen har vi ...
Nultolerance. Jeg ved det godt, dr. Böhm.
Det her er mellem Oskar og mig.
Han holder åbenbart mig ansvarlig sin mors suspension.
Jeg betragter det som en stor fejl at isolere eleven socialt.
Så straffer vi ham for noget, hans mor måske har gjort.
Bare så alle er klar over det: Det her handler om Oskars adfærd.
- Ikke morens. - Vi ser det kun fra én vinkel.
Hvad kan vi gøre med eleven, så problemet bliver løst?
Konsekvenserne går altså altid ud over andre.
- Jeg er enig. - Hvabehar?
Jeg synes også, at konsekvenserne mest går ud over eleverne.
Hvad vil De så foreslå?
Da jeg bærer en del ansvaret, bør det ikke være Oskar, der går, men mig.
Vi er i forvejen stærkt underbemandede. Eleverne har alt for mange vikarer.
- Så kan vi lige så godt lukke. - Ikke tale om.
Så, nu har vi hørt fru Semniks vurdering og frk. Nowaks ...
Og nu beslutter vi hen over hovedet på eleven at skubbe problemet fra os.
Nej, vi prøver at finde en løsning ved at stemme på demokratisk vis.
Oskar og hans mor angrer overhovedet ikke deres opførsel.
De kunne have forklaret sig her og nu, men nægter at kommunikere med os.
Er der ikke flere spørgsmål, så kan vi stemme.
Jeg har et spørgsmål til. Hvad er der sket med Deres øje?
Jeg har allerede fortalt, at jeg er faldet.
- Det er vel ikke svært at forstå? - Det er flot at forsvare drengen.
Hvad har det med sagen at gøre? Kan vi ...
Jeg vil bare være sikker på, at drengen ikke slår lærere.
- Oskar slår ikke nogen. - Jeg foreslår, at vi stemmer nu.
- Er nogen imod en åben afstemning? - Jeg vil helst stemme anonymt.
Fint, fru König foretrækker anonymitet. Altså stemmer vi nu om -
- om Oskar Kuhn skal suspenderes i ti dage -
- og om han kan tage med til England.
Bliver situationen ikke bedre, er vi nødt til at samles igen -
- og drøfte skrappere tiltag, muligvis et skoleskift.
Må jeg få sedlerne?
- Hav en god aften. - Vi ses.
EKSTRA UDGAVE AF SKOLEBLADET
Den hænger skævt. Lidt til venstre.
- Se, der kommer Nowak. - Er den allerede ude?
Fra mandag. Vi er ved at gøre klar.
Vil De have et eksemplar? To euro.
- Det er meget for et skoleblad. - Vi skal betale for tryk og research.
Udstyr, mælk og kaffe koster også.
Skulle I ikke have sendt artiklen til mig på forhånd?
Nå, så får De et fortryk. Kvit og frit.
Seriøst?
Vi har kun skrevet, hvad De ikke ville fortælle.
- Hvad laver De? - De kan ikke bare ...
Fjern de her sider. I har fordrejet mine ord og taget dem ud af kontekst.
Sagen er mellem fru Kuhn og mig.
- Vi ser anderledes på det. - Du lovede mig et gennemsyn!
Vi skal ikke censureres, så De kan redde ansigt.
Det handler ikke om censur, eller om at redde ansigt. Det handler om fakta.
Som De har forholdt os. Så vi belyser den anden side.
- Har I talt med fru Kuhn? - Hvad tror De selv?
Okay ...
I skyder langt over målet. Den her tekst er totalt useriøs.
- I forvolder stor skade. - Vi afslører sandheden.
- Surt show, hvis De ikke kan tåle det. - Se.
SANDHEDEN OVERVINDER ALT
Alt andet er PR.
Vil du snakke?
Vil du give mig et kram?
Goddag, frk. Nowak!
Hent jeres eksemplar af skolebladet her!
Kom og læs de seneste nyheder!
Kun en euro for jer! Så længe lager haves.
Lærerne skal betale mere.
- Hvorfor bad hun os ikke om hjælp? - Ja, hvad med holdånden?
- Godmorgen, frk. Nowak. - Godmorgen.
Jeg har spekuleret over, hvad der foregår oppe i Deres hoved.
"Ideelt set skal skolen være et trygt sted for os unge. Dog ikke her."
"Efter en række tyverier blev eleverne udsat for tiltag som i et diktatur."
"Ali Yılmaz blev fjernet fra klassen ved en razzia og falsk anklaget."
"De involverede lærere var Milosz Dudek og Thomas Liebenwerda."
Jeg har læst artiklen, men tak alligevel.
"At mistænke et indvandrerbarn uden nogen beviser -
- afslører den strukturelle racisme, der også hærger vores skole."
"Uden konkrete beviser -
- blev vores elskede fru Kuhn sågar suspenderet fra skolen."
"Den anvendte metode er ikke for svage sjæle: skjult kamera."
"Da frk. Nowak ikke kunne afkræfte brugen af videoovervågning ..."
Ikke kunne afkræfte!
"... har vi talt med ofret. Fru Kuhn bekræftede forløbet."
Hvordan kan det være, at de nægter at samarbejde med os i staben -
- men godt vil tale om videoen med opmærksomhedssøgende unger?
Ser De, hr. Liebenwerda, jeg mener, at samtale er bedre end fortielse.
Hvis De havde nærlæst teksten, ville De vide, at jeg ikke har talt om videoen.
Men De kunne heller ikke afkræfte den. Det har jeg lagt mærke til.
- Stop nu. Vi kan godt selv læse. - De vil være populær for enhver pris.
- Vi har fattet det. - Vi står tilbage med lorten.
Ved I, hvor mange forældre der har kontaktet os?
Vanessa har fået 25 mails.
Må jeg lige bede om Deres opmærksomhed?
Også Dem, hr. Liebenwerda. De er også klar over -
- at skolebladet indeholder en uheldig artikel.
Jeg har talt med hr. Dudek og skolens juridiske afdeling.
Vi er desværre nødt til at forbyde salget af bladet på skolens område.
Dr. Böhm og jeg lukker boden. Vi vil bede Dem standse omdelingen.
- Hvad med online-versionen? - It-afdelingen har taget den ned.
Freden på skolen er alvorligt truet.
Derfor forbyder jeg Dem med omgående virkning at tale om emnet.
Så alle holder tæt. Vi taler med Dem senere sammen med tillidsmanden.
Får vi nu mundkurv på?
Hold op! Er det så svært at forstå? Det handler om at skabe en ramme!
Jeg har ikke givet det der interview.
Vi beder jer kun om at holde jer i ro.
Vi må stå sammen, selvom vi ikke er enige.
Jeg vil ikke finde mig i at blive stemplet som racist.
Det er ikke det, det handler om.
Vi skal tage os af eleverne og udføre vores arbejde.
Ja, vi lader dem bare tage os ved næsen.
Ved du hvad? Lad din stupide kynisme blive hjemme!
- Ingen skal kalde mig racist! - Den er feset ind. Gå så!
Man løser ikke problemet ved at lade som ingenting.
Lad os lige en tage puster, alle sammen. Godt, Carla.
- Du skulle have sagt noget. - Hvad?
- Jeg mener interviewet. - Det var Oskar.
- Glem drengen. - Det er åbenbart et krav i det her job.
Du har også et ansvar over for de andre elever.
Undskyld forsinkelsen.
Må jeg bede jer om at rejse jer op?
Jeg vil ... Op!
Jeg vil have, at vi skriger, så højt vi kan.
Klar, parat, start.
Igen. Hold jer ikke tilbage. Kom så!
Igen!
Bliv ved!
Tak.
Inden vi begynder, vil jeg lige opklare noget.
I har alle sammen set, hvad der skete i gymnastiksalen.
Oskar bliver suspenderet i ti dage.
Han kommer heller ikke med på klasseturen. Desuden ...
Skolebladet har ført til mishag i lærerkollegiet.
Ledelsen har nu forbudt distribution på skolens område.
- Det er jo censur. - Jeg synes også, det er rystende.
Nå, men jeg vil altså ikke gemme mit eksemplar.
Jeg synes, det er fedt, sådan som I styrer bladet og er solidariske -
- selvom jeg synes, at indholdet er tvivlsomt.
- Ja? - Det var ikke for at såre Dem.
Tak, Hatice. Altså, pak bladene ned.
Oskar, hvad laver du her? Din mor har modtaget et brev.
Hvad for et brev?
- Jeg er Oskar, der går amok. - Sæt dig ned, Lukas!
Applaus for Oskar!
Hey!
Lad os gå udenfor.
Kom, Oskar. Det her går ikke.
- Du må ikke være her lige nu. - Gå nu hjem!
Vera, passer du på Oskar?
Lad os snakke om det. Jeg er jo ikke dum.
Jeg prøver bare at finde en løsning.
Hr. Liebenwerda, må jeg bede om Deres hjælp?
Tak.
Venner! Vi skal lige flytte. Pak jeres ting sammen.
Vi går ind ved siden af, og hr. Liebenwerda ...
- Hvorfor skal vi det? - Ingen debat.
Af sted. Gør, som frk. Nowak siger.
Hej, Oskar.
Prøv at slå op på ... side 46.
Og kig opgave nummer 13 fra A til F.
Jeg er tilbage om lidt.
- Fru Kuhn. Det er Carla Nowak. - Hvor vover De at ringe?
- Har De ikke fået ledelsens brev? - Jo. Tror De, vi finder os i det?
Det nytter ikke at bruge ham i en sag mellem os.
- Hvem bruger hvem her? - Jeg har prøvet at tale hans sag.
- Ja, det gik jo fremragende. - De kom ikke.
- Er det nu min skyld? - Det handler ikke om skyld.
- Gå tilbage til klassen. - Vi skal på wc.
- Så skynd jer. - Hvad med at give en undskyldning?
- Vær venlig at hente Deres søn. - Oskar kommer hjem, når han vil.
- Vi har sagt, at han skal gå. - Ikke engang det kan De klare.
At De fejler som lærer, er ikke mit problem.
Han er Deres søn. Hvis vi fejler, gør vi det sammen.
Jeg kan ikke få nogen reaktion ud af ham.
Har De fået fat i hans mor? Og?
Han er jo suspenderet. Vi kan få ham fjernet.
- Jeg vil gerne tale med ham. - Prøv.
Pak dine ting og gå hjem. Ellers må vi ringe til politiet.
Forstår du det, Oskar?
Vil du ikke godt se på mig, Oskar?
Jeg ville ønske, at det var gået anderledes.
Og jeg er virkelig ked af det, der er sket.
Men hvis du ikke går hjem nu, gør du bare tingene værre.
Skal vi gå udenfor, kære kolleger?
Jeg ved ikke ...
Fru Nowak? Hvad laver De?
Skal du ikke tage den, Oskar?
Tekster: Freek van den Ham Oneliner