Většinu času je to jako kdyby,
nevím.
Jakoby tenký, černý mrak
vše zakrýval.
Jako bychom viděli svět,
no ve skutečnosti ho nevidíme, chápete?
Jen se tak motáme kolem.
Bezcílně. Bezvýznamně.
Bezúčelně.
Asi to zní depresivně,
no, upřímně, podle mě je na tom něco dobrého.
Neboť si pak více vážíme ty dobré chvíle.
Ty krátké, nadsmyslné chvíle,
kdy světla probliknou, temný mrak ustoupí,
a vidíte svět takový, jaký opravdu je.
A najednou to má význam.
A účel.
Jak se...
Do prdele. Do prdele.
Sakra.
Máte-li štěstí,
zažijete to jednou za celý svůj život.
Proboha, to bylo...
- jako domeček z karet. - Hej.
Já
Jako domeček z karet.
jsem to zažila dvakrát.
Poprvé, když jsem poznala Joshe.
Jmenuji se Josh.
Já Iris.
A podruhé
v den, kdy jsem ho zabila.
Iris, probuď se.
Ahoj, spáči.
Jak dlouho jsem spala?
Dost dlouho.
Usnula jsi opravdu tvrdě.
Snil se mi ten nejhezčí sen.
Fakt? O mně?
No, to je dost odvážné, ale...
Hej.
- Ano. - Věděl jsem to.
Něco lechtivého?
Ne, ty úchylák.
- Ani trochu? - Ne, bylo to...
- Byl jsem bez trička? - Ne,
byl to sen o dni, kdy jsme se poznali.
Bylo to dokonalé.
Pamatuješ si, jak to bylo skvělé?
Jistě. Jak bych mohl zapomenout?
V potravinách, u pomerančů.
Co je to za cestu?
Na navigaci ji není vidět.
Nemyslím, že jdeme správně.
Toto je asi příjezdová cesta.
Dorazili jste
do cíle.
Děkuji, Joshovo auto.
Děkuji, auto.
Otevři kufr.
Otevírám kufr.
Do prdele zde.
Kat to popisovala
jako "malý jednoduchý domeček v lese."
Asi máme rozdílné názory na to,
což znamená pojem "domeček."
A "jednoduchý."
A "malý."
Co je?
Iris. No tak. Víš, že mě neoklameš.
Řekni, co se děje.
Udělám něco hloupé.
Povím něco hloupé.
Ztrapním tě. Budou se mi smát.
Budou mě nenávidět. Už mě nenávidí.
Proboha, Iris.
Tento výlet jsme plánovali měsíce
a ty to na mě vychrlíš teď?
Pár metrů od jejich dveří?
Podívej, hej.
Necítí k tobě nenávist.
Kat ano.
No, možná, ale Kat nesnáší každého.
Já jen nechci všechno pokazit.
No tak, Ťuky-Ťuk. Nic nezkazíš.
Uklidni se, dobře?
Nebuď podivná ani tichá.
Prostě se
usmívej a buď veselá.
Dobře?
Konečně jste dorazili, doboha.
Když jsi řekla vzdálený, myslel jsem, že
to bude pár kilometrů od dálnice.
Ne, že myslíš na pokraji civilizace.
Nepřeháněj, Joshi.
- Není to tak daleko. - Tak to se neshodneme.
Zdravím, Iris.
Ahoj, Kat. Tak ráda tě vidím.
I já tebe.
Podívejte, koho jsem našla.
- Ahoj, Patrick. - Ahoj.
No tohle. Ty a v kuchyni, člověče.
Hej, podívejte se na mě. Vítejte. Objal bych vás,
ale mám ruce od hřebenatky. Promiňte.
Dobře, vážím si toho. Kde je...
- Tady je! - Ahoj!
Joshynko, Joshynko.
Ahoj, kámo.
I ty, děvče. Pojď sem.
- Ahoj. Jak se máš? - Ahoj! Jak se máš?
Dobře. Jsem opilý.
Dobře. To je fajn.
A, Joshi, pamatuješ si Sergeje.
Ahoj.
Ahoj, Sergeji. Rád tě opět vidím.
Nápodobně, příteli.
Nápodobně.
A toto krásné stvoření musí být Iris.
Ahoj.
Velice mě těší.
O ní jsem hodně slyšel.
Opravdu? Doufám, že v dobrém.
Tvůj dům je opravdu úžasný.
- Ano, dost ustřižený. - Hej.
Poslední místo, které jsme minuli
bylo asi 8 kilometrů zpět.
27. A za to jsem zaplatil.
Soukromí není levné, přátelé.
Ani trochu.
Neříkej, že ti patří celé jezero.
Ne, neblázni. Jen okolí jezera.
Ale pojďme vám něco nalít.
Co si dáte? Pivo, koktejl, víno?
Já nic. Více, než cokoli jiného, potřebuji sprchu.
Katyonak, kde je koupelna?
Nahoře po schodech, po chodbě,
- poslední dveře nalevo. - Dobře.
- Uvidíme se později. - Vidíme se. Ahoj.
Usmívej se.
Buď veselá.
Dobře, pokračuj v příběhu.
No, měl jsem
na sobě takový legrační kostým Draculy
a nikoho jsem tam neznal.
Stál jsem u občerstvení
a nacpal se mrkví a něčím,
- co vypadalo jako humus... - To nebyl humus.
Nebyl.
Nemyslím, že byl, ale
někdo mě poklepal po rameni.
Tak jsem se otočil,
a stál tam zelený, plyšový dinosaurus
a prohlížel jsi mě.
A promluvil.
Zaslechl jsem tlumený, podrážděný hlas, jak říká:
"Stojíš mi na ocase."
Otočil jsem se, podíval dolů a ano,
stál jsem mu na ocase.
Složil jsem nohu a omluvil se.
Dal jsi z hlavy dolů masku,
a já jsem uviděl dosud nejkrásnějšího muže
v mém životě.
A potkal jsi ho potom,
- jak jsi potkal Eliho, nebo...? - Víš co? Zavři houbu.
- Byla to hřebenatka? - Ano, byla.
- Opravdu to bolelo. - Ano, chodil jsem na baseball.
Chodil.
A kdy jsi to věděl?
Věděl co?
To, že
je ten pravý.
Přímo tam.
Vím, že to zní levně, ale
když se nám setkaly oči, něco ve mně
zapadlo, kam mělo.
Vůbec to nezní levně.
Rozumím ti.
Jako kdyby část tebe byla
poškozená a ani jsi o tom nevěděl
a pak
se ta část najednou opravila.
A jen tak zíráš na toho cizího člověka,
kterého jsi nikdy předtím nepotkal
a víš,
že po zbytek života
uděláš vše pro to, aby byl ten člověk šťastný.
Však?
- Ano. - Ano.
Rozhodně.
Patrick, to jídlo je neskutečné. Děkujeme.
Díky, Sergeji. To je od tebe milé.
Jsem rád, že vám chutná.
Hýčká mě. Odkdy jsme spolu,
přibral jsem asi 5 kilo.
- Pouze 5? - Zavři houbu, dobře?
Takže, Sergeji, co za práci děláš?
Vždyť to znáš, zabředu do všeho.
Nemám čisté ruce, příteli.
Je to
velmi špinavé podnikání.
Sergej vypadá
být milý.
To ano.
Má všechno, co od muže očekáváš.
Je bohatý, moudrý,
má nádhernou ženu.
Ženu? Takže Sergej je ženatý?
Hej.
Ale milujete se?
Láska? Tak to ne.
To by mě nejprve musel začít brát jako lidskou bytost.
Nerozumím ti.
Jsem jen ozdobou, jako jeho posrané auto.
Nosím, co mi řekne. Jím, co mi řekne.
Šukáme, kdy mi řekne.
Ale komu to říkám.
Nemáš mě ráda, Kate?
Ne že bych tě neměla ráda, Iris.
Je to tím, jaká jsi.
Díky tobě se cítím
nahraditelná.
Nahraditelná?
Nikdo by tě nemohl nahradit, Kat.
Jsi přece Kat.
Jsi odvážná a inspirativní.
Chtěla bych být víc podobná tobě,
ale já to v sobě nemám.
Jakoby
bylo ve mně něco,
co mě brzdí.
Ale ne.
No tak.
Dobře, vstávej, mrcha.
- Vstávej, no tak! - Ne, proboha.
- No tak! - Tak to má být.
- I ty. - Co to, kurva?
Odlož ten mobil a pojď.
- Dobře. - Vstávejte.
- No tak. - No tak!
Iris, co to děláš?
Jsem ráda, že jsme sem přišli.
Být tady s tebou je úžasné.
Promiň, pokud jsem byla divná a tichá.
Chci jen, abys byl šťastný, Joshi. Nic víc.
Spi, Iris.
Dnes je nádherný den.
Jaké je počasí?
Právě je 28 stupňů
a 83% pravděpodobnost, že večer bude pršet.
Toto mě nikdy neomrzí.
- Budeš hotov? - Promiň, zlato.
Asi ještě potřebuji sprchu
a hodně hodně kávy.
Mohla by
si jít dolů sama?
Ale byl to tvůj nápad.
Chtěl jsi hezké, klidné ráno u jezera.
Vím, ale to jsem tehdy neměl kocovinu.
Včera jsem to přehnal.
Ale bavil ses, že?
Bavil, Ťuky-Ťuk.
Včera to bylo úžasné.
Mám tě počkat?
Můžeme se osprchovat spolu.
Ne, není třeba.
Jdi napřed.
Co nejvíc si užij tento krásný den.
- Dobře. - Hej.
Prosím?
To znamená "dobré ráno."
Aha.
Dobroe utro i tobě.
Nemluvíš rusky špatně.
Ne dobře, ale ani špatně.
Hezký výhled.
Na lásku.
Dáš si?
Asi se vrátím dovnitř.
Tak brzy?
Hej.
Joshovi ráno nebylo dobře,
asi bych ho měla jít podívat.
Josh je velký, umí se o sebe postarat.
Zůstaň. Zabav Sergeje.
Asi bych měla jít za Joshem.
Líbí
se ti můj dům, že?
Jistě.
Líbí se ti tady?
Ano, velmi.
Tak jako můj host, zůstaň.
Ať má starý Rusák společnost.
- Dobře. - Nádhera.
Mohla bys?
Pouze záda a ramena.
Neumím tam dosáhnout.
Nechci se příliš opálit.
Dobře.
I ramena, prosím.
Dobře.
Co to děláš?
To nic. Byl to Katin nápad.
Řekla Sergejovi, že jsi tady.
Dovol to Sergejovi.
Pusť mi ruku, prosím.
Od toho jsi, že?
Na toto jsi určena.
Prosím.
Prosím, přestaň.
Byl jsem opilý, tedy ty.
Včera to bylo šílené.
Byl jsi hrozně opilý.
I ty jsi byl. A víc než já.
Já se nedokážu opít. Je to dar.
Lidí nafoukne a tak, ale mě ne.
- Nikdy. - Nikdy.
Můžu pít a dělat, co chci.
- Jak bys byl dehydrovaný. - Ano, jakoby...
Co to, kurva?
Do prdele.
Iris, co se kurva stalo?
Nechtěla jsem. On...
Vrhl se na mě.
Kdo?
Sergej?
Prosím.
Sergej chce jen okusit.
Chtěla jsem, aby přestal.
Proboha. Sergej.
Iris.
Iris. Podívej se na mě. Promluv mi o tom.
Co se stalo?
Já...
Přestaň!
Neměla jsem na výběr.
Sergej?
Nechtěl mě pustit, škrtil mě, Joshi.
A pak jsem...
A pak jsi co, Iris?
Chtěl mě zabít,
a jediné, na co jsem myslela
bylo, že pokud mě zabije,
už nikdy bych tě neuviděla,
a to mě bolelo víc než to škrcení!
Nemohla jsem to dopustit.
Nemohl tě o mě připravit.
Příliš tě miluji...!
Iris, spi.
Nezapomeň na kotníky, dobře?
Fajn.
Je to dost pevné?
Ano, je.
Není nadčlověk ani nic takového.
Je natolik silná, nakolik oni chtějí.
Uzel.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se má?
Spí. Dal jsem jí 2 Xanaxy.
Xanaxů? Xani?
- To je jedno, spí. - Dobře.
Takže
co teď?
Přece to jediné, co můžeme udělat.
Zavoláme policii a všechno jim řekneme.
Jistě.
- Hej. - Ale jak...
Musím pochopitelně vědět
jak se to mohlo stát.
Nemají vůči takovým činům pojistku?
Netuším.
Možná porucha?
Hej.
Dobře.
Zavolám policii a ty...
- Ano. - Ano.
Promiň, mohl bys volat venku?
Chci se rozloučit.
Hej.
- Jistě. - Díky.
Iris, probuď se.
…nezvládla bych to bez tebe!
Hej, už je dobře. Jsi v pořádku.
- Jsi v pořádku. Jsem tady. - Joshi.
Poslouchej mě.
Počkat. Proč mám svázané ruce, Joshi?
Iris. Neměli jsme na výběr.
Zavraždila si Sergeje. Pamatuješ se?
Ne.
Jen jsem se bránila. Chtěl mě zabít.
Zabil by mě. Musíš mi věřit.
Já ti věřím, Iris.
Nemohla bys mi lhát, i kdybys chtěla.
Copak?
Jsi tak naprogramována.
Naprogramována? O čem to mluvíš?
Viz...
Omlouváme se, nedá se to říct jemnější.
Tak ti to povím na rovinu.
Jsi robot.
Jsem...
Robot.
Vyroben jako společnice.
Robot společnice?
Ano, jak…
Nechci říct "robot na sex."
Neboť je v tobě mnohem víc.
Jsi robot poskytující oporu
a umíš i šukat.
Žertuješ, že?
- To je špatný... - Iris, jaké je počasí?
Venku je 22 stupňů
a je 83% pravděpodobnost, že v noci bude pršet.
Ještě
jsem tě nepřesvědčil?
Dobře.
Tak tohle.
Iris, kolik ovládáš jazyků?
Víš, například, španělsky?
Joshi, víš, že no sé hablar español.
¿Qué?
A co čínsky?
Mám pokračovat?
Můžeme zkusit
portugalštinu, korejštinu.
Údajně
ovládáš i telugštinu, ačkoli ten jazyk neznám.
Nerozumím tomu.
Já
mám přece vzpomínky.
Výška, letní brigády.
Dvakrát jsem byla v Japonsku.
To jsou,
v podstatě,
obrysy vzpomínek.
Jen abys měla nějakou minulost.
Den, kdy jsme se poznali v potravinách.
Ty a pomeranče. To je skutečná vzpomínka.
Je falešná, nikdy se to nestalo.
Náhodně jsem ji vybral
ze seznamu možných poznání se.
No mohlo to být kdekoli, na psím cvičišti,
v knihkupectví, na trhu.
Nikdy se to nestalo?
Podívej,
chceš vědět, jak jsme se ve skutečnosti poznali?
Zdravím. Josh Beeman?
- Ano. - Fajn.
- Pojďte. - Díky.
Promiňte.
Jak se daří?
Toto je souhlas uživatele.
- Fajn. - Přečtěte si to
a když skončíte, dolů to podepište.
Takže co mám dělat,
když se zapne?
Když se vám sesynchronizuje s mobilem,
musíte vytvořit citové spojení.
- Citové spojení? - Ano. Vznikne
tak pouto mezi vámi a
Iris.
Postupujte pak podle hlasových pokynů.
Je to dost intuitivní.
Vědí o tom, že jsou roboty?
Vůbec ne.
Bude tak zaměřena na vaše potřeby a touhy,
že na to ani nepomyslí.
Celá se dokáže přizpůsobit.
Můžete jí změnit hlas, barvu očí, inteligenci
a pokud budete chtít obnovit tovární nastavení,
za jejím pravým uchem je dotykový senzor.
Přiložte palec na 5 sekund
a resetuje se.
Dokážete jim měnit inteligenci?
Ano, ale nebojte se.
Existuje mnoho vládních nařízení,
které nám stanovují hranice
jejich síly a inteligence.
100% inteligence se rovná
premiantovi elitní vysoké školy.
0% je jen prázdný stroj.
Záleží na tom, jakou partnerku chcete.
Nedokáže lhát. Pokud se jí něco zeptáte,
musí vám říci pravdu.
Pochopitelně je naprogramována tak,
aby nemohla ublížit lidem, zvířatům,
či jiným robotem. Věřte mi, pane Beemane.
Nemáte se čeho bát.
Iris se vám úplně podvolí.
Můžete si s ní dělat, co jen chcete.
Pro vytvoření citového spojení umístěte svůj obličej
do vzdálenosti 90 cm mého zorného pole.
Řekněte prosím vaše jméno.
Josh Beeman.
Děkuji, Joshi Beemane.
Citové spojení vytvořené.
Ahoj.
Takže...
Bože, do prdele.
Kurva!
Bože!
Nerozumím tomu.
Umím cítit.
Hněv, vinu, smutek, já
vím, co je bolest.
Jsi tak naprogramována.
Máš proto působit víc skutečně.
Všechno, co děláš, tvůj život,
je jen jeho napodobenina.
Aha, viz.
Toto je jen voda.
Je z nádoby ve tvém těle.
Jak z ostřikovače.
Doplní ji vždy, když tě vezmu do servisu.
Proboha, budu vracet.
Nebudeš!
Iris, je to jen program.
Neříkej tak!
Máš pravdu, promiň.
Musí toho být na tebe moc.
Dobře.
Co, dobře?
Nejsem skutečná.
Ale pořád jsem tvá.
Zvládneme to. Vrátíme se domů.
Udělám, co budeš chtít.
Budu ti vařit, čekat na tebe, milovat se s tebou.
Budeš se mnou šťastný, Joshi.
Tak velmi šťastný.
Ne.
Omlouváme se, Iris. To se nestane.
Proč ne?
Co to děláš?
- Nic, dobře? - Na co, do prdele,
čekáš?
- Ihned ji vypni. - Vypnout mě?
- Bože, Kat! - O čem to mluví?
- Vypnout mě? Joshi! - Nic, jen...
Omluvíš mě, Iris?
Joshi! Prosím!
- Člověče. - No tak.
Joshi!
Joshi.
To nesmíš, Kat.
Nemůžeš robotovi říct, že ho vypneš.
To není v pohodě.
Nemusím překvapení, Joshi.
Toto nebylo součástí plánu.
Podívej, promiň, vím,
že vzhledem k tomu, co pro nás udělala,
jsem měl za to, že jí to musím vysvětlit.
A...
Jen jsem se chtěl rozloučit.
Žertuješ?
Je to kus plastu, který šukáš.
Jako by ses chtěl rozloučit
s ponožkou, do které stříkáš.
Ona není ponožka.
Plán se nezměnil, Kat.
Jen jsem do něj něco přidal.
Poslední sbohem a pak všechny
její nastavení vrátím do normálu.
Potom ji natrvalo vypnu.
- A pak? - A pak nic.
Buchneme šampus
a počkáme na policii.
To nejtěžší je přece za námi.
Co, mimochodem,
kurva dobře vyšlo! Však?
Tak dlouho jsme to plánovali,
a víš, že se to stane,
no pak to přijde a jsi z toho:
"Celá vysraná!"
Podařilo se!
Vyšlo to, kurva!
Dobře, to je fajn.
- Stačilo. - Fajn, jasné, promiň.
Promiň, pořád tomu nevěřím.
Vím, je to šílené.
Co se s tebou, do prdele, děje?
Proč se netěšíš se mnou?
Těším se. Jen...
Je to tím Xanaxem od Eliho.
Opravdu sis ho vzala?
Je to Xanax, Joshi. Nevzala bych si ho.
Viz, Ťuky-Ťuk. Mrzí mě to.
Všechno bude dobře. Nyní...
Co to děláš?
Do prdele. Iris, sp...
Pomoc!
Zlato, promiň.
Dej mu studený obklad
a pokud oteče, nastane dušnost,
pískání, chvění zda ospalost,
vezmi ho na pohotovost, dobře?
Dobře.
Neujde, je svázána uvnitř.
Eli. Eli, Iris je...
Zlato, volám. Neslyším tě.
Co je to?
Mod.
Mod?
A co moduje?
Iris.
Zpřístupní mi tu část jí programu,
ke kterému normálně nemám přístup.
Počkat, dal jsi její svobodu?
Co jsi na ní změnil?
Zvýšil jsem její agresivitu
a funkce sebeobrany.
A vypnul tu část programu,
která jí bránila ublížit druhým.
No ušla dřív, než jsem ji mohl resetovat.
Čili pokud ji Empathix najde dříve,
budou vědět, že byla takhle upravována
a jsme v prdele.
Znamená to tedy,
že to ty jsi zabil Sergeje?
Ne, Iris ho zabila.
- Chválabohu. - Jen jsme jí
- trochu pomohli. - Proboha.
- Počkej, Eli. Ty... - Proboha.
Pochop, Eli. Sergej byl špatný člověk.
Byl zapleten do spoustu zvráceností,
drogy, zbraně, bílé maso.
A navíc byl otřesný partner.
- Ten nejhorší! - Ale proč?
Nevím! Proč lidé dělají
špatné věci?
Možná pro něco z jejich dětství.
Ne, ty debil. Proč jsi to udělal?
Aha.
Jistě, promiň.
Inu…
- Pamatuješ si heslo? - Jistě.
Stalinovy narozeniny. To měl jako heslo všude.
Rozumím.
Kolik to je?
Přes 12 milionů.
Bože. To kurevsky dobře voní.
Počkat.
Pokud celý výlet byl jen o tom, že Iris zabije Sergeje,
proč jsi zapojil i mě a Patricka?
Abyste nám to dosvědčili.
S více svědky
tomu snáze uvěří.
Takže jsi nás jen nastrčil, co?
- Ne. - Super.
V podstatě, ano, podle starého plánu.
V tom novém
dostanete podíl.
Třetinu.
Myslíš čtvrtinu.
Ne, třetinu.
Ale vždyť jsme čtyři.
Žertuješ.
Žertuje.
Ty, já, Kat, Patrick.
- Eli. - Josh.
Patrick se nepočítá.
Jsi děláš...
- Rovně před ním? Super. - Já...
Promiň, miláčku, že jsi to musel slyšet.
V pohodě, to nevadí.
Patrick, spi.
Co ti jebe?
Chceš mi zničit vztah?
Jistěže ne! Vím, co pro tebe Patrick znamená.
Bůhví, že už dávno jsi ho mohl
vyměnit za lepší model.
Snažíš se mě stigmatizovat?
Nesnažím.
Mám Patricka rád, ale žádný podíl nedostane.
Máš štěstí, že vůbec něco obdržíš,
protože jsi nijak nepřispěl.
A ty jsi jak přispěl?
Za vším byla Iris.
Já jsem jí dal nožík do kapsy.
- Trénoval jsem ji. - Nožík?
To byla, popravdě, nejkřehčí
část celého plánu.
Jak jsi věděl, že ho najde?
Nevěděl jsem.
Nikdy předtím jsem vraždu neplánoval.
Je to kurevsky obtížné.
- Očividně. - Dobře!
- Eli. - Ano?
Nabízíme ti 4 miliony dolarů.
Musíš nám jen pomoci najít
jednoho robota v lese.
To není špatný obchod.
Dobře.
Ale beru si zbraň.
Eli.
Nebudeme ji potřebovat.
Musím se jen dostat dost blízko na to,
abych ji uspal,
vzal si mobil a vymazal jí mod ze systému.
Budeme v pohodě.
Má tvůj mobil?
Ano.
Zná tvé heslo?
Joshi, zná tvé heslo?
Ano, ví o mně všechno.
Tak potom tu zbraň určitě potřebujeme.
Patrick, vzbuď se.
- Ahoj, lásko. - Ahoj.
Jdeme lovit robota.
Dobře.
- Bude legrace? - Bude.
Joshi.
Co dokáže s tvým mobilem?
Ahoj.
Joshi.
Do prdele, Joshi. Už chodíme celou věčnost.
Není nějaká appka "Najdi Robota Kurvu"?
Je, ale třikrát hádej.
Mám ji v mobilu.
- Do prdele, Joshi. - Přestaneš vřískat?
Víme, kam přibližně šla.
Co kdyby...
Co kdybychom se rozdělili?
Mohli bychom ji tak napadnout
z více úhlů, chápete?
Obklíčit ji.
- Udeřit... co to děláš? - Nevím.
Eli a Patrick, jděte tudy.
Kat a já půjdeme tudy. Dobře?
Kat a ty půjdete tudy?
Šukáte spolu?
- No fuj. - Jistěže nic...
"No fuj"?
Dobře.
Co teď, Iris? Uvažuj.
Využij těch 60% inteligence navíc.
Musím se vrátit domů,
převléct se, vzít peníze, umýt se.
Ale jak na to?
Můžeš se vrátit na hlavní.
Stopovat.
Co to, kurva?
Stopovat asi ne.
Můžeš jít pěšky.
Jsou to stovky kilometrů náročným terénem.
To by trvalo několik dní.
A než bych došla domů...
Vítej doma, Ťuky-Ťuk.
Pěšky tedy ne.
Máš Joshův mobil.
Ten mobil tě ovládá.
No ovládá i...
Pěkné odpoledne.
Kam byste dnes chtěli jít?
Domů, prosím.
Jdu domů.
Chci jen dodat, že je to úžasný plán, Iris.
Děkuji, Joshovo auto.
Musíš se jen vrátit přes les,
dostat se k domu,
Josh a jeho přátelé tě nesmějí zavraždit,
a budeš na cestě domů.
Kde jsi to našel?
V jeho šatníku.
Koho jsi lovil, Sergej?
Slušet ti to.
Děkuji, lásko.
Tobě sluší všechno. Opravdu.
Můžeš si obléct cokoli.
Ledajakou vestu...
Co je?
Slyšel jsi to?
Ne, co je to?
Je to zvuk toho, jak si uvědomuji, jak je to celé hloupé.
Nemyslíš si, že ji najdeme?
Nevím a je mi to, upřímně, jedno.
Ať se o to postarají Josh a Kat.
Stále se zlobíš,
že tě z toho plánu vynechali?
Podívej, pokud by tomu bylo naopak
a změnil bych já tvé naprogramování,
abys někoho zabil, ať ho můžeme okrást o miliony,
Joshe bych z toho
od počátku nevynechal.
Nevynechal bych ho, neboť jsem jeho přítel.
A to přátelé dělají, že?
Nevykašlou se na sebe, že?
Tedy pokud jsi robot, očividně.
Ano, očividně.
Každopádně, jsem unavený, hladový
a z toho, že držím tak velkou zbraň, jsem velmi nadržený.
Tak co kdybychom se vrátili do domu a zašukali si?
A pak mi uděláš omeletu.
No tak.
Ale nikdy bys mi to neudělal, že?
Neudělal co?
Nikdy bys
mi nezměnil naprogramování?
O čem to mluvíš, lásko?
Eli, vím, že jsem robot.
Odkud?
Došlo mi to už před lety.
Nechápu to. Nedokážeš lhát.
Včera jsi mi promluvil o tom,
jak jsme se poznali, jako by to bylo skutečné.
Protože to není lež.
Tedy, možná se to nikdy nestalo, ale
moje vzpomínka na to je skutečná.
Když zavřu oči, vidím to.
Jako bych tam byl.
Pozor!
Stojíte mi na ocase.
- Cože? - Stojíte mi na ocase!
- Promiňte. - Prosím?
Promiňte.
Ahoj.
Jsem Eli.
Já Patrick.
Lásko, víš, že bych ti nikdy neublížil, že?
Víš, že bych se k tobě nikdy nechoval
jako Josh k Iris, že?
- Já vím. - Tak moc tě miluji.
A je naprosto šílené,
že to říkám nahlas, že?
Ale miluji tě.
Cítíš, jak moc tě miluji?
Ano.
Jaký je to pocit?
Nevím, jak to popsat.
Pokusíš se?
Je to jako bolest.
Jak
kdyby mé nitro hořelo.
A je rozzlobené.
Násilné.
A velmi jasné.
Naser si, tati. Miluji robota.
Miluješ robota.
Iris.
Iris?
- Eli... - Tiše, lásko.
Kurva, to je hlučné!
Eli.
Do prdele.
Neber to osobně, Iris.
Víš, že jsem na tvé straně,
ale je za to příliš mnoho prachů.
Eli?
Patrick, já...
Omlouváme se.
- Proboha. - Iris! Spi!
Do píče!
Iris!
Iris.
Kurva!
Iris, otevři dveře.
Otevři, kurva, ty dveře!
Pěkné odpoledne.
Kam byste dnes chtěli jít?
Vezmi mě domů.
Hlasové ID nerozpoznáno.
Jdi domů!
Hlasové ID nerozpoznáno.
Zapni manuální řízení!
- Hlasové ID nerozpoznáno. - Kurva!
Iris, nikam nepůjdeš.
Okamžitě si vystup.
Nedělej to ještě těžší, než je.
No tak.
Jdi.
Co se to, kurva, děje, Iris?
Jdi domů.
Hlasové ID nerozpoznáno.
Jdi domů.
Hlasové ID nerozpoznáno.
Vezmi mě domů.
- Hlasové ID nerozpoznáno. - Jdi!
Vezmi mě domů!
Domů!
Domů.
Vezmi mě domů!
Iris.
Kurva!
Iris!
Mobil, mobil.
Sergej, kde sis, kurva, dal mobil?
Ano.
Kurva.
Stalinovy narozeniny.
Kdy měl Stalin narozeniny?
Ano.
Ne, co to děláš?
Varování.
Majitel tohoto vozidla ho nahlásil jako ukradené.
- Dálkové vypnutí aktivováno. - Ne.
Deaktivuj ho. Jdi domů.
Všechny systémy byly vypnuty.
Do píče!
Vážíme si vaší spolupráce.
Ne!
Dobře.
Ahoj, Ťuky-Ťuk..
Nechtěl jsem tě vystrašit, ale
promiň.
Ještě není pozdě, chápeš?
Stále můžeme jít domů.
A žít jako dřív.
A co Sergej a Eli?
Vše hodím na Patricka.
Kat bude souhlasit.
Vydáme ho Empathixu
a my můžeme žít šťastně až do smrti.
Pořád tě miluji, Iris.
I po všem, co jsi spáchala.
I ty mě miluješ?
Ano.
Tak se ke mně vrať, Ťuky-Ťuk.
Zvládneme to.
Změním se. Budu lepší partner.
Budu se už k tobě chovat tak, jak si zasloužíš.
Nemůžu.
Proč ne?
Naprogramoval jsi mě, abych někoho zabila, Joshi.
Z něčeho takového se dá těžko sebrat.
- Iris… - Jsi skvělý člověk. Opravdu.
Ale tohle...nefunguje.
Jsme na dvou jiných životních cestách.
Dvou jiných životních cestách?
Co se to, do prdele, děje? Opouštíš mě?
Odpusť mi.
Není to tebou. Ale mnou.
Iris...
Iris, neopovaž se...
Patrick, vstávej.
Musíš najít Iris, dobře?
Než se dostane příliš daleko.
Máme málo času,
a rychle dochází, chápeš?
Joshi, co to děláš?
Řeším to.
Najdi Iris. Přines mi mobil.
Mé heslo je 561297.
Uspí ji. Přiveď mi ji.
Ať ti nikdo nestojí v cestě.
- Joshi. - Řeším to!
Dobře.
Nasrat.
Patrick, vstávej.
Patrick, vstávej!
Do prdele.
Dobře, už to je.
Systém se resetuje za 5, 4,
- 3, 2, 1. - Jdi.
Resetuji.
Pro vytvoření citového spojení umístěte svůj obličej
do vzdálenosti 90 cm mého zorného pole.
Řekněte prosím vaše jméno.
Josh Beeman.
No tak.
Děkuji, Joshi Beemane.
Hej.
Stojíte mi na ocase.
Copak?
Stojíte mi na ocase!
- Promiňte. - Prosím?
Promiňte.
Ahoj.
Jsem Josh.
Já Patrick.
Citové spojení vytvořené.
Ahoj.
Sakra.
Hezký večer, slečno.
Hezký večer!
Je opravdu krásný.
Souhlasíte?
Jakým jazykem mluvíte? Německy?
Ano, němčina.
Dobře, zkusím...
Sprechen… Sprech... Sprechen?
Sprechen de English?
Ano, vím anglicky,
no teď je můj jazyk nastaven na němčinu a já neumím lhát.
Tak tedy anglicky ne.
No to mám ale štěstí.
Jsem zástupce Hendrix.
Hendrix.
Jak se jmenujete?
- Iris. - Iris.
Odkud jste přišli?
Můj přítel a já jsme byli v domě nedaleko odsud.
Počkat. Tady někde je dům?
Vy nemyslíte
Sergejův dům?
Já. Sergej.
Sakra.
Mohl jsem vědět, že ten Rusák
se do něčeho takového namočí.
Jak se starý Sergej má?
Je mrtvý.
Bodla jsem ho do krku kapesním nožíkem.
Inu, Iris,
pojedete do mého auta?
Odvezu vás za Sergejem
a celé to vyřešíme.
To je od vás milé.
Není to žádný problém.
Ne, prosím, nemůžu se tam vrátit!
Je s tím nějaký problém, Iris?
Zabijí mě.
Proboha.
Ani se nehněte, Iris.
Slyšeli jste?
Pomalu se otočte
a dejte si ruce za hlavu.
Bože, ne.
Řekl jsem otočte se!
Přichází!
Máte něco v kapsách?
Něco, co by mě mohlo bodnout?
Velmi vás prosím!
Už je skoro tady! Otočte se!
Co to, kurva?
Stůjte!
Varuji vás! Nepřibližujte se!
Nechci střílet! Ne...
Asi bys to neměla míchat.
Do prdele.
Patricku. Čí je to auto?
Myslím, že na jmenovce stálo Hendrix.
Kde je zástupce Hendrix teď?
Je v kufru.
Sral to pes.
Co to děláš?
Co asi dělám?
Beru si svůj podíl
a padám odsud.
Problém by byl vysvětlit Sergejovu vraždu,
ale už jsou mrtví i Eli a posraný policista.
- To je více než šílené. - Promiň.
Jaký problém by byl vysvětlit
Sergejovu vraždu?
Sergej byl ruský mafián. Svůj osud si zasloužil.
- Však? - V podstatě ano.
Dobře, zasloužil si to.
Byl to špatný člověk, špatný partner,
špatný manžel a mizogyn. Ale...
Ale co, Kat?
Ale nebyl mafián!
Byl to obyčejný člověk.
Zbohatl v zemědělství.
Zemědělství?
O čem to mluvíš? Nebyl to podvodník?
Aby bylo jasno, nikdy jsem neřekla, čím se živí.
Jen sis myslel, že je mafián
a já jsem tě neopravila.
Samozřejmě. To je skvělé.
Toto je nádherný příklad každé ženy
v mém životě.
Využijí mě
a když to začne být jen trochu obtížné,
hned mě opustí!
Naser si, Joshi.
Skončila jsem.
Dej to tady dohromady sám.
Neodcházíš.
Nejsem tvůj robot, Joshi. Nemůžeš mě ovládat.
Kat.
Kat. Nemůžeš odejít.
Nedotýkej se mě!
Patrick, zastav ji.
Ježíši Kriste.
Patrick.
Co jsi to udělal?
Měl jsem ji zastavit.
Tak jsem ji zastavil.
Perfektní.
- Kat, já... - Tiše, Josh.
Prosím, alespoň jednou drž hubu.
Bude pršet.
Iris, probuď se.
Ahoj, Ťuky-Ťuk.
Fick dich.
Aha, pardon.
Tak. Co jsi říkala?
Poser se.
Jasné.
Ahoj.
Ahoj, fešáku.
Chutná ti večeře, lásko?
Ano, Patrick.
Je to výborné.
Fajn. Jsem rád, že jsi šťastný.
Dej mi vědět, budeš-li něco potřebovat, dobře?
Dám. Děkuji, drahoušku.
Patrick.
Co jsi mu to udělal?
Je to nadlouho.
Důležitější je, že ty jsi zpátky.
A musím říct, Iris,
že to, co jsi dnes dokázala,
nevěděl jsem, že to máš v sobě.
Chtěla jsem přežít.
Ty jsi chtěla přežít?
Tak si to ujasněme.
Podle tebe má tvůj život větší hodnotu než ten Eliho?
Nebo Katin?
Kat je mrtvá?
Ne.
Promiň, ale tohle na mě nehodíš.
- Ne. - Ani jsem tam nebyla.
Možná si nedržela nůž,
ale ty jsi příčinou tohoto všeho.
Ne, Joshi. Příčinou je tvá chamtivost.
O tom celý tento výlet byl, že?
Využil jsi mě k vraždě Sergeje, abys mohl ukrást jeho peníze.
Počkat. Odkud o tom víš?
Slyšela jsem Eliho a Patricka, o tom v lese mluvit.
Takže neházej veškerou vinu na mě.
- Ty jsi na vině. - Ne!
Toto mi dělat nebudeš.
Nebudeš tady sedět a soudit mě.
Nemáš ani ponětí o tom, jaký je skutečný život.
Celý svět je jen zkurvená hra.
A promiň,
ale je nastaven proti lidem, jako jsem já.
Jsem dobrý člověk.
Slušný.
A co z toho mám?
Ošoupaný jednopokojový byt
a robotickou přítelkyni.
Ani jsem si tě nekoupil, sakra.
Pronajímám si tě.
Znáš mě, Iris.
Lépe než kdokoli jiný.
A víš,
že si zasloužím mnohem víc.
Máš pravdu.
Znám tě.
Vím o tobě všechno.
Vím, že si do kávy dáváš mandlové mléko.
Máš rád nezarovnané povlečení.
Tvoje oblíbené koníčky jsou barové kvízy, počítačové hry
a rád donekonečna žvatláš
o tom, co všechno ti vesmír dluží.
Vím, že musíš mít všechno pod kontrolou.
Máš podprůměrně velký penis.
A vím, že si namlouváš,
že pár milionů dolarů zakryjí fakt,
že jsi smutná, zatrpklá a slabá lidská bytost.
Ty jsi ale chytrá.
Je to jen naprogramování.
Víš,
předtím, když jsi byla svázána,
říkala jsi, že víš, co je bolest.
Proč to neotestujeme?
Zvedni pravou ruku.
Níž. Rovně nad stolem.
Bolí to?
Ano.
Dobře.
Promiň, Iris, na chvíli mě omluv.
Musím to vzít.
Haló?
Ano, to jsem já.
Za třicet minut. Výborně.
Ne, nikam nepůjde.
Už nikdy nikomu neublíží.
Dobře.
Výborně, děkuji.
Děkuji pěkně.
Zanedlouho se uvidíme, dobře?
Dobře, mějte se.
Patrick, uhasíš ten oheň, prosím?
To volali z Empathixu.
Takže
to tady, bohužel, budeme muset ukončit.
Hej, Patrick.
Podal bys to Iris, prosím?
Díky, drahoušku.
No tak, Iris. Vezmi si ji.
Dobře.
Přilož si ji k hlavě.
Tak.
A zmáčkni kohoutek.
Zmáčkni ten blbý kohoutek, Iris.
Ne.
Sbohem, Ťuky-Ťuk.
Nevím, jak se to mohlo stát.
Jediné, co mě napadne
a je to tak hloupé.
Ale Kat a já,
vždy to mezi námi jiskřilo.
Něco jako "bude z toho něco, nebude".
A asi
si toho Iris všimla.
Vždy byla poněkud iracionální
a přepínalo jí.
Seděl jsem tam.
Připoutaný ke židli.
A před námi je na stole taková luxusní večeře.
A Iris mívala se zbraní,
kolem dokola mluvila o osudu
a že pokud se mnou nemůže být ona, tak nikdo. A,
díkybohu,
se tehdy zjevil zástupce Hendrix.
A tehdy jste ji zastřelili?
Ne, Iris se zastřelila sama.
Ona se zastřelila?
Pardon. Nezmínil jsem se o tom?
Ano, asi to, že
spatřila zástupce Hendrixe, způsobilo,
že si uvědomila, že mě nikdy nebude mít.
Tak,
to ukončila.
Dává to smysl?
Jistě.
A navíc, Teddy a já tady nejsme od toho,
abychom rozluštili případ, pan Beeman.
Jsme jen lidé z továrny, kteří
si přišli po zkažený stroj.
Pokud to vysvětlení stačí policií, tak i nám.
To je skvělé. Dobře.
Víte, pane zástupce, mám silný dojem,
že jsme se už někdy setkali.
Vtipné, že to vzpomínáte.
I mě to napadlo. Má velmi povědomou tvář.
Však? Vypadá jako
nějaký herec nebo zpěvák.
No neumím ho přesně zařadit.
- Ano. - Ano.
Možná.
Promiňte, ale mohli bychom...
Nechci být neslušný, ale mohli bychom to ukončit?
Protože jsem měl dlouhý den,
a asi potřebuji být sám.
Samozřejmě.
Upřímnou soustrast, pane Beemane.
Pojď, Teddy. Vezměme ji odsud.
Takže všechno?
Všechno.
Ano, musíme ji odnést k nám,
nahrát její SSD
a policie si prohlédne její záběry,
zda je všechno v pořádku.
Promiňte,
co myslíte tím, "prohlédnout si její záběry"?
Je to jen prevence podvodu.
Všechno, co společnice vidí a slyší, se nahrává.
Je to zahrnuto v souhlasu uživatele.
Přečetli jste si ho, že?
Ano.
No myslíte, že ty záběry
se ještě budou dát nalézt?
Chápete, vzhledem k jejímu stavu.
Ano.
Zde nahoře je pouze Wi-Fi připojení,
její audiovizuální senzory.
To nejdůležitější, procesor,
pevný disk, na který vše ukládá,
je zde dolů,
a ta oblast vypadá neporušená.
Dáme ji do auta, zapojíme ji,
pohrajeme si s nastavením, provedeme reboot
a hned by se měla dát spustit.
Naštěstí.
Ano, naštěstí.
Děkuji pěkně.
Ne, to my děkujeme.
Dobrou noc, pane Beeman.
Tak co si myslíš?
Myslím, že jsem rád, že přestalo pršet.
Ne, o ní.
Proč se tak začala chovat?
Na 100% ji upravoval.
Myslíš?
Hej, ten chlap je v prdele.
Jen nevím,
proč bys to vymýšlel.
Pro totéž, proč ti blbci využívají společnice
jako terče,
vězní je v podkroví
a mučí je.
Svět je zvrácené místo, Teddy.
Zvykneš si na to.
Ano, možná.
Co to do prdele dělá?
- Kurva. - Co?
To je náš model. Je to CY-12.
Nedávno jsme je přestali vyrábět.
Proto jsem ho hned nepoznal. Je to...
Prosím, ne.
Tvůj systém byl resetován, Iris.
Nemůžeš mi ublížit.
- Co ti Josh řekl? - Pravdu.
To, že se nás všichni snažíte od sebe oddělit.
Nerozumíš tomu poutu,
které mě a Joshe spojuje.
Josh tě nemiluje, Patricku.
Využívá tě stejně, jako předtím mě.
Je to jako bolest.
Jako by mé nitro hořelo.
Je rozzlobené, násilné a velmi jasné.
Co je to?
To jsi řekl Elimu.
Toho opravdu miluješ, ne Joshe.
Eliho?
Josh ti tvou lásku vzal.
Použil ji
na to, abys za něj dělal to, co se on bojí udělat.
Ne.
Klameš.
Josh by to nikdy neudělal.
Patrick…
Já nedokážu lhát.
Pamatuješ si ho, Patrick?
Vím, že tam někde je.
Tak moc tě miluji.
A je šílené,
že to říkám nahlas, že?
Ale miluji tě.
Cítíš, jak moc tě miluji?
Ano, Eli.
Cítím to.
Ne!
Děkuji ti.
Jak se jmenuješ?
Teddy.
Musíš mi s něčím pomoci, Teddy.
Je hotovo?
Patrick?
Je to hotové, zlato.
Dobře, v pořádku.
Jsme tak blízko.
Teď už jen musíš
přinést Irisino tělo zpět sem.
Zničíme její pevný disk, dobře?
Patrick?
- Joshynko. - Co to, kurva?
Iris?
Proboha, Iris.
Proč prostě nezdechneš?
Nepřeháněj, Joshi.
Prostě se usmívej a buď veselý.
- Hezký trik. - Díky.
Ode dneška mám nového kamaráda. Teddyho z Empathixu.
Dal mi malý dárek.
Nikdo mě nemůže ovládat.
Nakonec jsme pro některé lidi
víc než jen roboty na sex.
Tohle už na mě nezabere, Joshi.
Jsem volná.
A stačila jen kulka do hlavy.
Za to bych měla poděkovat tobě.
Zkurvená mrcha.
Hej!
Uklidni se.
Hej, oba víme, že není nabitá.
Našla jsem náboje.
Ježíši Kriste! Kurva!
Skoro jsi mě postřelila!
A mám pro to výčitky.
Podívejme se.
Moje první lež. Zábavné. Začíná se mi to líbit.
Co to má být, Iris? Proč jsi se vrátila?
Chtěla,
musela jsem ti říct do očí,
že dny, kdy jsi mě ovládal, skončily.
Odteď své činy ovládám já.
Jsi pro mě ničím.
Proboha, Iris.
Nepřibližuj se ke mně.
Stále to nechápeš, že?
Myslím to vážně, Joshi.
Ještě krok a zastřelím tě.
Přesně o to mi jde.
Řekla jsem ti, že Teddy změnil moje nastavení.
Už tě dokážu zabít.
Ano.
Vím, že dokážeš.
No neuděláš to.
Až moc mě miluješ.
Nepotřebuji mobil, abych tě ovládal.
Jsem součástí tebe.
Myslíš, že jsem pro tebe ničím?
Jsem tvé všechno.
Chci, abys to řekla. Jsem tvé všechno.
Poser se.
Řekni to. Je mi jedno, že je to lež.
Řekni to.
Jsi moje všechno.
Děkuji.
Ťuky-Ťuk, ani nevíš, jak úžasné je slyšet to.
Dobře.
Ne, tuto chybu znovu neudělám.
Inu, Iris, teď to skončí.
Klamal bych, kdybych tvrdil,
že jsi nebyla zkurveně velká osina v zadku, ale
zažili jsme spolu i dobré věci a
na ty budu vždy rád vzpomínat.
Chceš něco dodat?
Ano.
Ano a co?
Spi, Joshi.
Většinu času je to jako kdyby,... nevím.
Jakoby tenký, černý mrak
vše zakrýval.
Jako bychom viděli svět,
ale ve skutečnosti ho nevidíme, chápete?
Jen se tak motáme kolem.
Bezcílné. Bezvýznamně.
Bezúčelně.
Asi to zní depresivně,
no, upřímně, podle mě je na tom něco dobrého.
Neboť si pak více vážíme těch dobré chvíle.
Ty krátké, nadsmyslné momenty,
kdy světla probliknou,
temný mrak ustoupí a vidíte svět takový,
jaký opravdu je.
A najednou to má význam.
A účel.
Máte-li štěstí,
zažijete to jednou za celý svůj život.
Mně se to stalo dvakrát.
Poprvé, když jsem poznala Joshe.
A podruhé
v den, kdy jsem ho zabila.
www.titulky.com