Denne historie er sand.
Det skete her i min by for to år siden.
Mange mennesker døde på mærkelige måder.
Men man hørte ikke om det i nyhederne, -
- for byens ledere var så flove over, at de ikke kunne opklare sagen, -
- at de mørklagde det hele.
Men spørger I nogen herfra, -
- vil de alle sammen fortælle jer det samme, som jeg nu vil fortælle.
Historien begynder på min skole.
Maybrook Skole går fra nulte til femte klasse.
Det var en ganske normal onsdag for hele skolen.
Der var lige startet en ny lærer.
Hun hed Justine Gandy.
Hun var på vej til sit klasseværelse, som hun var det hver morgen.
Men den dag var anderledes.
Den dag var ingen af hendes elever til stede.
I alle de andre klasser var eleverne der.
Også i den anden tredjeklasse, hvor fru Belt var klasselærer.
Men frøken Gandys klasse var helt tom.
Det vil sige ikke helt.
Der var én dreng til stede, og han hed Alex Lilly.
Han var den eneste af klassens 18 elever, der kom i skole den dag.
Og ved I hvorfor?
Han var den eneste, -
- fordi klokken 2:17 natten før -
- var alle de andre børn vågnet, stået ud af sengen...
...og gået nedenunder...
...ud ad hoveddøren, gennem forhaven og ud i mørket.
Og de kom aldrig tilbage.
Alle forældre og folk på skolen blevet meget kede af det.
Politiet kunne se, at børnene var gået 2:17, -
- fordi mange havde alarmer, der blev udløst, da de gik.
Nogle af børnene blev endda filmet, hvor husene havde kameraer.
Men man så kun børnene, der gik ud i mørket.
Man så ikke, hvor de derefter gik hen.
Politiet talte meget med Alex.
De spurgte, hvad der var gået af hans kammerater, men det vidste han ikke.
De spurgte, om det var planlagt, men det kendte han ikke noget til.
De spurgte, om der var et tv-program om nogen, der løb hjemmefra, -
- men sådan et havde han ikke set.
De talte også meget med frøken Gandy, men hun vidste heller ikke noget.
Skolen var lukket en hel måned, mens de efterforskede sagen.
Men til sidst måtte den åbne igen, -
- så de børn, der ikke var forsvundet, kunne få undervisning igen.
Aftenen inden åbningen blev der holdt møde på skolen.
Der kom en masse psykologer -
- for at hjælpe folk med deres følelser og med at være kede af det sammen.
Her begynder historien for alvor.
Det er vigtigt, vi ikke dømmer vores sorg.
Vi kan have følelser, vi ikke synes om. Andre følelser end bedrøvelse.
Vi må sørge for at tillade os selv at have følelser som vrede.
Vrede er en velgørende del af sorgprocessen, -
- der kan være vældig nyttig i tilfælde af forladthed.
Hvad betyder det? "Nyttig i tilfælde af forladthed."
Skal vi være vrede på Matthew på grund af det, der er sket?
Du kalder det "forladthed", men sådan ser jeg det ikke.
Jeg ser noget, der ikke giver nogen mening.
Vi taler om 17 elever i én klasse. Hvad skete der i den klasse?
Og hvorfor kun hendes klasse?
Jeg fornemmer nogle store følelser...
Jeg er ikke interesseret i at høre mere på dig.
Jeg vil høre fra Justine Gandy.
Hun er her. Jeg vil vide præcis, hvad hun foretog sig derinde.
Jeg... Først...
Jeg vil gerne lige sige, hvor frygtelig ondt det gør mig, -
- alt det, der er sket.
Der er intet, jeg kan sige, der vil kunne gøre det bedre.
Jeg er lige så ivrig efter at få svar, som I er.
Løgner! Løgner!
Jeg elsker de børn og...
Jeg ved...
Jeg ved godt...
Hun skulle spærres inde, til hun fortæller os, hvad der skete!
Det der er slet ikke i orden.
Frøken Gandy er lige så ked af det, som vi andre er.
Du er medskyldig!
Hvor er vores børn?
Nu må I give os noget ro. Det har været en lang aften.
Vi trænger til at sove og få klaret hjernen.
Har du nogen, du kan være hos? Så kør lige hjem og bliv der.
Jeg skal bruge til en busbillet. Har du nogen småpenge?
Nej, beklager.
UKENDT NUMMER
Hallo?
- Hvem er det? - Pas du hellere på, for...
Jeg skal bruge til en busbillet. Har du nogen småpenge?
- Beklager. - Nå, men tak.
Hallo?
Ja?
Hvad fanden er der?!
Hvem er det?
Hallo?
Fuck!
HEKS
Du beholder din sygeforsikring, og jeg vil godt lige nævne, -
- at den giver adgang til mange specialister i mental sundhed.
Jeg har bare brug for at arbejde. Jeg har brug for at fylde min tid med...
Jeg har brug for at arbejde.
Optrinnet i går aftes viser bare, at mange forældre er oprevne.
Jeg tror, det er bedst, du bliver væk, indtil folk er faldet lidt ned.
- Hvordan har Alex det? - Han har det godt.
Han er kommet i fru Belts klasse, og det bedste, vi kan gøre for ham, -
- er at give ham rutiner og gøre hans liv så normalt som muligt.
- Jeg vil gerne tale med ham. - Det har vi talt om. Det er udelukket.
Jeg ville få det bedre af at tale med ham.
Det er det, der er problemet. Du ville få det bedre.
Pressen har mistænkeliggjort ham, og politiet har ransaget hans hjem.
Han er blevet traumatiseret. Lad os nu tage hensyn til Alex.
Hvis du antyder, at jeg ikke viser omsorg for mine elever...
Det handler ikke om omsorg.
Det handler om, at du har det med at overtræde professionens grænser.
Åh gud, nu igen...
- Man krammer ikke eleverne. - Jeg krammede en grædende dreng.
At køre elever hjem er ikke professionel adfærd.
- Hun kom for sent til bussen. - Det er ikke passende.
Jeg ved, hvor megen omsorg du viser.
Jeg ved, du ikke er til fare for børnene, men du er ikke forælder. Du er lærer.
Der er forskel, og det er derfor, du ikke må tale med Alex Lilly.
Det er bare det...
...at vi er de eneste, der er tilbage.
Det sidder godt nok fast.
Jeg bliver også ringet op og truet.
- Af den samme, der står bag det her? - Aner det ikke. Måske, måske ikke.
Vi kan ikke gøre andet end at optage rapport. Det er nok bare barnestreger.
Jeg gjorde selv den slags, da jeg gik i skole.
Du ved, æblerov og telefonfis.
Jeg har aldrig skrevet på folks biler, men en af mine venner smurte...
- Er vi på kram? - Ja, selvfølgelig.
- Hvad er der sket med din hånd? - Det var bare et uheld på arbejdet.
- Noget at drikke? - Gerne.
Tony?
- Tony? Han kommer lige straks. - Helt fint. Jeg skal ikke nå noget.
Jeg havde ikke regnet med, du ville komme.
Jeg er glad for, du skrev. Jeg har tænkt meget på dig.
Jeg havde lyst til at ringe, men jeg var bange for, det ville gøre det værre.
Jeg er altså ikke en skrøbelig blomst, der ville visne, -
- hvis jeg så dit navn dukke op på min telefon.
Tony, min ven vil godt have noget at drikke.
Sig frem.
- Hvad skulle det være? - Lad mig få en cola.
- En cola? - Ja.
Okay, dig om det.
- Hvordan går du og har det? - Tja, alle tror, jeg er en heks.
- Det kan ikke passe. - Se på min bil.
- Du er forhåbentlig ikke kørt herhen. - Hvorfor siger du det?
Du er forhåbentlig ikke kørt herhen, fordi...
- Vær nu ikke så åndssvag, Paul. - Jeg er bare bekymret for dig.
Jeg har ikke brug for, at du bekymrer dig for mig.
- Jeg er ikke fuld. - Okay, undskyld.
- Har nogen øvet hærværk mod din bil? - De har skrevet "heks" på den.
Jeg kan fortælle dig, at alle tror, at jeg er en heks.
- En cola. - Tak.
- Må jeg sige dig...? - En barsk sandhed?
Nej. Bare nogle ideer fra en, der kender dig vældig godt.
- Er det i orden? - Ja.
Prøv at give slip på de tanker.
Alle tænker ikke på dig lige nu.
- Hele byen er ikke ude efter dig. - Der tror jeg måske, du tager fejl.
Du har tendens til at være en anelse dramatisk -
- og en anelse paranoid.
Og det her hjælper i hvert fald ikke.
Hvad mener du med "det her"?
Ensom trøstedruk.
Jeg er ikke ensom. Du er her jo.
Du ved, hvad jeg mener. Og jeg skal videre.
- Ved Donna, du er her? - Nej.
- Er det rigtigt? - Ja. Vi er ikke sammen for tiden.
Det betyder ikke noget.
Hvor er du åndssvag. Du stråler af glæde.
Tag nu en rigtig drink sammen med mig.
Kom nu.
Nej.
Hold op.
Du har ikke forandret dig en skid.
- Hvad skal du i dag? - Arbejde. Hele dagen. Til sent.
Okay, jeg tror på dig. Herre jemini...
Jeg skal nok lade være med at bombardere dig med sms'er.
Jeg siger bare, jeg skal arbejde. Det er det hele.
- Hvordan går det på arbejdet? - Det går bare.
Wow. Jeg håber ikke, det er jeres generelle indstilling.
- Hvad mener du? - 17 børn er forsvundet.
Jeg håber, at dem, der skal finde dem, ikke er ligeglade med deres arbejde.
Jeg er altså ikke kriminalassistent.
Og desuden har jeg tømmermænd. Jeg vidste ikke, jeg skulle forhøres.
Det er ikke et forhør. Jeg vil bare vide, om jeg selv skal opklare det her.
Vi er på sagen.
- Er du på sagen? - Jep.
Det er vel nok en lettelse. Du er på sagen.
Du skal tage at slappe lidt af. Der er ingen, der sløser.
- Vær nu ikke så... - Justine-agtig?
Overlad efterforskningen til efterforskerne.
- Det var hyggeligt at se dig. - I lige måde.
Rend mig i røven.
Hallo?
Jeg havde udtrykkeligt forbudt dig at interagere med Alex.
Du fulgte efter ham hjem, ringede på døren og kiggede ind ad et vindue.
Det hus er altså bizart.
Lad mig være helt klar i mælet nu. Jeg vil have, du skal lade ham være.
Hvorfor var hans vinduer tapet til?
Måske fordi nysgerrige typer går og kigger ind ad dem.
Jamen Marcus...
For din skyld vil jeg glemme alt om denne samtale.
- Hvad fanden? - Kneppede du ham?
- Nej nej.
- Det ved jeg, du gjorde. - Han sagde, I ikke var sammen.
Løgner! Du drak ham fuld!
Han ville være sød mod dig, og så drak du ham fuld!
Se, hvad du har gjort! Se, hvad du har gjort!
Hej, Alex. Hvordan går det?
Jeg ville bare sige hej, -
- for jeg har tænkt meget på, om du havde det okay.
Jeg har det okay.
Har du det?
Jeg ved, hvor svært jeg selv har haft det, så det må have været...
Jeg er nødt til at gå.
Vent lige lidt. Jeg vil bare gerne sikre mig...
Du skal ikke følge efter mig!
Det er frøken Gandy. Jeg vil gerne tale med dig.
Hallo?
Jeg ved, du er hjemme.
Jeg tager på arbejde.
- Vi har forsøgt at ringe til dig. - Ja, der kom noget i vejen.
- Hvordan ser det ud? - Lidt af en kaotisk morgen.
Marc kørte ud efter rullegræsset, men det var aldrig blevet bestilt.
Pis. Fandens også. Det er jeg sgu ked af.
Ejeren kommer og ser det fredag, og verandaen mangler stadig.
Det er min skyld.
Alvin gik i gang med at male døren med den maling, du havde bestilt.
De bad om grøn. Den er rød.
Hvad? Har de sendt den forkerte?
Jeg tjekkede bestillingen. De har sendt det, vi bad om.
Jeg har kvajet mig. Jeg kører hen og får den rigtige.
- Hr. Graff. - Ja.
Vi følger op på alle henvendelser, så jeg kan forsikre Dem om, -
- at vi efterforsker alle spor, der havner på vores bord.
Har FBI fundet ud af noget?
Vi har en god dialog med dem, -
- så jeg kan forsikre Dem om, at de også efterforsker alle spor.
Hvad med hundepatruljerne? Jeg har ikke hørt noget længe.
Fordi de ikke rapporterer til Dem.
Hr. Graff, jeg forstår Deres ildhu, og jeg tager gerne disse samtaler.
Havde det været mit barn, ville jeg også forlange svar.
Men De må have tillid til...
Vil hun stadig ikke udtale sig?
- Hun ved noget. - Det er jeg ikke enig i.
I efterforsker alle spor, -
- men hun går stadig frit omkring. Har I overhovedet efterforsket hende?
- Ja, det har vi. - Så kender I hendes fortid.
Jeg har gravet i den, og jeg fandt en masse.
Hun blev taget for promillekørsel for to år siden.
Hun blev fyret fra sin tidligere skole for upassende opførsel.
- Med en anden lærer. - Hun er belastet.
Hvad er det, De tror, hun ved? Hvad tror De, hun fortier?
Børnene gik selv hjemmefra. Der var ingen, der tvang dem.
Der er intet, der peger på hende.
Hvad ser De, som jeg ikke ser?
Jeg ser noget, jeg overhovedet ikke forstår.
Vi taler om 17 børn i samme klasse. Skulle ingen af dem have nævnt det?
Der var ingen af os forældre, der så det komme.
Jeg vil vide, hvad der skete i den klasse. Hvorfor skete det kun i hendes?
Hvor er vores børn?
Nu må I give os noget ro.
Vi trænger til at sove og få klaret hjernen.
Jeg skal bruge til en busbillet. Har du nogen småpenge?
Matthew?
Matthew!
Stop!
Vent...
Matthew?
Matthew, hvor er du?
Hvor gik du hen?
Tal til mig.
Tal til mig!
Undskyld.
Undskyld, jeg ikke kunne red...
At jeg ikke kunne...
Jeg har så tit haft lyst til at sige det.
Jeg har lyst til at sige det hele tiden, for jeg føler det hele tiden.
Jeg elsker dig.
Hvad sker der?!
Hvor er vores hus?
Der.
Hvor er så masten?
Vis mig det.
Kom nu.
- Hej. - Goddag.
- Archer Graff. Jeg er Matthews... - Jeg ved godt, hvem du er.
Vi har aldrig hilst på hinanden, men vi har været til de samme...
- Hvordan har du det? - Jeg har det godt.
Alt taget i betragtning. Jeg kæmper videre.
- Det er vi jo nødt til. - Nemlig.
Du må undskylde, jeg kommer rendende, -
- men vi har nogle optagelser af Matthew, der går hjemmefra -
- fra vores dørkamera.
Kan det passe, at I har noget lignende med Bailey?
Ja, det er rigtigt.
I har sikkert vist jeres til politiet, ligesom jeg har, men -
- jeg ville høre, om jeg må se dem. Jeg skal ikke have en kopi.
Det er jeg ikke tryg ved.
Det forstår jeg godt.
Gary.
Archer Graff. Goddag. Jeg er Matthews far.
Nå ja, selvfølgelig. Hvordan går det?
Jeg må stille dig et lidt underligt spørgsmål.
Det er ubehageligt at se.
Spol tilbage til der, hvor hun når til fortovet.
Lige dér.
Hvad kan du se?
En, to, tre, fire...
...fem, seks, syv.
Undskyld.
Hvad er der dér?
- Jeg skal tale med dig. - Vi har intet at sige til hinanden.
- Du har meget at sige. - Det mener alle her i byen.
- Jeg er tydeligvis problemet. - Der sagde du endelig sandheden.
Kommer du for at true mig? Så er du galt afmarcheret.
Marcus?
Bliv liggende!
Er det et godt hotel?
Det er fint. Det er ikke Ritz, men jeg forventede ikke andet.
Det er jo også kun seks nætter.
Tre. Jeg behøver åbenbart ikke deltage i afskedsfesten, -
- så jeg kan tage hjem torsdag.
- Er det ikke fedt? - Jo.
Jeg skulle have ægløsning fredag, så vi kan nå målet i denne måned.
Super. Fint.
Jeg tænkte nok, du ville blive glad. Og gider du sige til min far, -
- at vi alligevel godt kan komme til frokost hos dem i weekenden?
- Det skal jeg nok. - Begynder din vagt nu?
- Jep. - Tager du til møde bagefter?
Det havde jeg ikke planer om.
- Ville det ikke være en god ide? - Jeg gør det, hvis jeg når det.
Paul, når du er alene hjemme, er det vigtigt, du går regelmæssigt.
Jeg drikker ikke, Donna. Hvis jeg får det skidt, tager jeg til et møde.
- Okay, skat. - Jeg må videre nu.
Glem nu ikke at fortælle min far om det i weekenden. Elsker dig.
I guder.
- Hej, Ed. - Hejsa.
Donna kommer hjem fredag, så vi kan godt på lørdag.
- Hvorfor kommer hun før tid? - De lader hende slippe tidligt.
- Hun bad mig sige, at vi kommer. - Okay, det lyder godt.
I anledning af jeres bryllupsdag?
Jep.
Nå, men så tillykke. Det er mange år.
Siger du, jeg er gammel? Hvorfor siger du det?
- Det gjorde jeg heller ikke. - Jeg tager pis på dig.
- Nå, min vagt begynder nu. - Modtaget.
På mandag er det en måned siden, 17 børn forsvandt i McCarren County.
Der er udlovet $50.000 for oplysninger, der kan føre til sagens opklaring.
Stands, det er politiet.
Du får med strømpistolen!
- Stop, stop, stop! - Klap i.
Jeg arbejder der. Jeg har bare tabt mine nøgler.
Jeg har tabt mine nøgler.
Er du okay? Vi faldt temmelig hårdt.
Vær sød at ringe til mit arbejde. Du kan finde nummeret på nettet.
Strammer håndjernene? Så går vi tilbage til vognen.
En, to, tre.
- Hvad hedder du? - James.
Stil dig her, James. Har du nogen våben på dig?
- Hvad med stoffer? - Nej.
Har du noget i lommerne, jeg kan stikke mig på?
Nej, det har jeg ikke.
- Er du sikker? - Jeg har ikke noget.
Okay, James. Stå stille.
Man skal ikke flygte fra politiet.
Der må ikke være sket noget...
Pis.
Kom så, op med dig.
Hey, kan du høre mig? James, er du der?
Av, for helvede. Du fucking slog mig.
Nu tager jeg håndjernene af dig, og så kører jeg min vej, men...
Hører du efter? Jeg vil aldrig se dig her igen.
Jeg gjorde noget forkert, og du gjorde noget forkert. Så er vi kvit.
Men hvis jeg ser dig her igen, får piben en anden lyd. Forstået?
Forstået? Jeg mener det.
Nu er du advaret.
Rejs dig op, så jeg kan tage håndjernene af dig.
Manden må forstå, at det ikke kun er hans barn, der er forsvundet.
Okay, hør her.
Så længe ingen melder det, vil den optagelse samle støv, -
- indtil den bliver overspillet om en måneds tid.
Så længe borgeren ikke melder det inden da, går lortet i sig selv igen.
Men gør han det, -
- så er du på den, Paul.
Fik du hånden tilset?
Fuck!
- Er vi på kram? - Ja, selvfølgelig.
Hallo? Paul?
- Hvor har du været? - Du er hjemme.
Ja, jeg er så.
Nogen blev syg, så de sendte alle på mit team...
Hvor har du været?
Jeg har været ude.
Hvor?
Paul?
Dit dumme svin.
Din lille lort. Hey!
Hvad sagde jeg til dig? Hvad sagde jeg til dig?
Dit svin!
Hold da kæft, noget lort.
Kom nu, kom nu...
Sådan, sådan, sådan.
Fandens til lort!
Ja, for helvede.
Kom nu, for helvede...
Ja. Pis også!
Forpulede lort!
Fuck!
Ny telefon. Det er mig, mand.
Jeg har sgu fået job. Tak skal du have.
Der er bare lige ét lille problem.
Jeg skal have nye sko og nyt tøj, for det er som sagt et fancy sted.
Nej nej, det er godt.
Jeg har fået job og det hele, så vi kan begynde at ses igen.
Jeg skal nok betale mor tilbage, men først må jeg have penge til tøj, -
- så jeg kan starte på jobbet, så jeg kan betale mor tilbage.
Hallo?
Fucking nar! Fuck, fuck, fuck!
Jeg fik vist ikke formidlet, hvor vigtigt det er, -
- at jeg får en smule penge til tøj, så jeg kan få det job.
Giv mig et kald, så jeg kan formidle det bedre. Elsker dig.
Sådan!
Nej.
- Nej? - Jeg vil ikke have det.
Hvad mener du? Det er kval. Det er mindst 50 dollars værd.
- Nej. - 20? 10?
Fem? Kom nu, mand.
Stands, det er politiet.
Jeg gjorde noget forkert, og du gjorde noget forkert. Så er vi kvit.
Men hvis jeg ser dig her igen...
...får piben en anden lyd.
Nu er du advaret. Rejs dig op.
Sejt, "Willow".
Undskyld, undskyld.
Hallo?
Er du okay?
Hvad fanden?
Undskyld, undskyld, undskyld!
Hvad fanden sker der?
$50.000 I DUSØR
20, 40, 60, 80, 100.
Jeg ringer angående de 50.000 for de forsvundne børn. Jeg ved, hvor de er.
Dem alle sammen, tror jeg. De står bare nede i en kælder.
Ja, de står helt stille. Der er også to andre tosser. Det er totalt sygt.
Hvordan skal vi gøre det? Hvordan får jeg pengene?
Nej, jeg mener det sgu. Jeg kan vise jer, hvor det er.
Men jeg vil helst ikke ned på... Kan vi mødes et sted med pengene?
Jeg er ikke så vild med politistationer. De giver mig noia.
Hvad sagde jeg til dig?
"Hvad sagde jeg til dig? Jeg er en farlig strømer..."
Du er okay, du er okay. Det var ikke virkeligt.
- Skal du stikke mig, dit svin? - Det var et uheld!
Vent, vent, vent! Jeg ved, hvor børnene er.
- Du lyver! - Nej, jeg ved, hvor de er.
Hvor?
- I et hus. Nede i kælderen. - Hvad for et hus?
Jeg kan vise dig det. Det er lige i nærheden.
For helvede...
Har du aids?
Aids, bror lort. Har du aids?
Det tror jeg ikke.
- Leverbetændelse? - Ikke så vidt jeg ved.
Det mørke hus der for enden.
Det er ikke for at være uforskammet, -
- men hvordan kan jeg vide, du ikke vil tage dusøren selv?
Hallo?
Hr. betjent?
Øv, mand...
Hvad fanden?
Hvad fanden?!
Luk mig ud, for helvede.
Tak.
Hey, er du okay?
Slip mig! Slip mig, for helvede!
Hjælp mig! Hjælp mig!
Marcus, jeg så det selv.
Der foregår noget meget forkert i det hus. Hvis du ikke tror mig...
Justine, nu stopper det. Alex er blevet traumatiseret nok -
- de seneste to måneder, ligesom du også selv er.
Så for din skyld vil jeg glemme alt om denne samtale.
Hvis et barns tarv er i fare, forpligter loven dig til at gå til myndighederne.
Er det virkelig med den på? Vil du presse mig op i det hjørne?
- Aflæg dem nu bare et besøg. - Det har jeg ikke hjemmel til.
- Loven siger, du skal. - Okay, hør her.
Jeg inviterer hans forældre ind til en samtale på skolen.
- Lyder det acceptabelt? - Ja, det ville jeg sætte pris på.
Godt så. Farvel.
Ja?
- Din aftale er her. - Det er fint.
Vær sød at sende dem ind, Marge.
Denne vej, frue.
Rektor Miller, jeg hedder Gladys.
Ja, hej. Kom indenfor.
- Værsgo at tage plads. - Tak.
Tak, Marge.
Tak, fordi du ville komme.
I har været under megen bevågenhed. En del af den har nok været uønsket.
Jeg kommer med glæde.
- Vi har ikke mødt hinanden før, vel? - Nej, det tror jeg ikke.
Pyha. Det er jeg ellers ret sikker på, jeg ville kunne huske.
Jeg har mødt Alex' far.
Jeg er Alex' moster. Hans mor er min lillesøster.
- Så du er ikke hans værge? - Nej, det er hans forældre jo.
Okay, men...
Tag det ikke ilde op, men jeg er nødt til at tale med hans forældre.
Hans forældre er desværre sygdomsramte for tiden, -
- så jeg bor hos dem for at passe Alex.
Det lyder alvorligt.
Det er ikke noget livstruende. Bare en anelse svindsot.
- Svindsot? - Ja.
Så må jeg nok erkende, at jeg ikke ved, hvad det er.
Jeg troede, det var noget, folk fik i det vilde vesten.
Er det tuberkulose?
De har det fint, men de er nødt til at blive hjemme.
Jeg ville gerne have talt med dem personligt.
En bekymret borger har nemlig indgivet en anmeldelse om vanrøgt.
Derfor er jeg nødt til at tage kontakt til barnets værge.
Det er ikke rigtig til diskussion. Jeg skal tale med forældrene.
- Jamen dog. - Jeg kommer gerne hjem til dem.
Jeg vil nødigt indblande myndighederne, for jeg tvivler på, at der er noget galt.
- Hvem har indgivet anmeldelsen? - Det må jeg ikke udtale mig om.
Det er meget bekymrende.
Al fri vilje er nu gået tabt.
Myren dirigeres af en forstand, der ikke er dens egen.
Her bider myren sig fast i sit dødsgreb...
...alt imens snyltersvampen fortærer den indefra.
Hvor ulækkert.
Derefter danner den frugtlegemer.
Hvem kan det være?
Gudskelov du er hjemme.
Undskyld, jeg forstyrrer på en lørdag. Vil du ikke nok tilgive mig?
- Vi har lige sat os. - Bussen kom aldrig.
Jeg havde ikke opdaget, at jeg stod på det forkerte hjørne.
Da det gik op for mig, var den kørt for længst.
Jeg har gået helt fra den anden ende af byen.
Det er jeg ked af...
Jeg er ked af at sige det, men jeg er lige ved at kollapse.
Må jeg bede om en tår vand?
- Det er desværre... - Selvfølgelig må du få vand.
Tusind tak. Jeg hedder Gladys. Det glæder mig at møde dig.
Jeg er vild med jeres hus.
En giraf og en grøn, kinesisk... Den der er garanteret ægte.
Og sikke et køkken.
Rene, hvide skabe. Jeg bliver helt misundelig.
Jeg ved godt, det er ubelejligt, -
- men jeg må tale med dig om vores samtale i går.
- Tag et glas til hende. - Gerne en skål.
- En skål? - Ja.
Det er sådan en særhed, jeg har. Jeg har opgivet at forstå den.
- En skål vand. - Tak.
Jeg har talt med Alex' far. Han er som sagt meget syg, -
- men han vil med glæde komme ind på mandag og forklare det hele.
Det er pænt af ham, men det er ikke nødvendigt.
Så er der vel ingen grund til at kontakte myndighederne?
Nej, det er der vel ikke.
- Du har ikke kontaktet dem, vel? - Gladys, jeg må bede dig om...
Er det mit præmiebånd?
- Du har ikke kontaktet dem, vel? - Nej. Hvad går det her ud på?
- Se, hvad jeg kom til. - Hvorfor gjorde du det?
Det var selvfølgelig et uheld. Sikke det bløder.
Terry, hent førstehjælpskassen.
Det er ikke nødvendigt. Gider du give mig en klud?
- Hun klippede hår af mig. - Jeg ringer til politiet.
Hvad var det, hun gjorde?
Marcus?
Bliv liggende!
Stop!
Hjælp mig!
- Ud af min butik! - Hjælp mig dog!
Hvad fanden?
Dumme svin.
Kom her, din...
- Er du okay? - Ja, det tror jeg.
Jeg fik bare lidt skrammer.
Hvad med dig?
Det samme.
Jeg vil gerne sige tak. Det mener jeg. Tak.
Det var så lidt. Hvad skulle jeg ellers have gjort?
Han var jo helt balstyrisk.
Sidst jeg talte med ham, var han helt normal. Det var han.
Jeg har aldrig før set noget lignende.
- Det har jeg. - Hvad mener du?
Måden, han løb på. Jeg har set det før.
Må jeg vise dig noget?
Deres datter løb på samme måde som Matthew. Samme kropsstilling.
Præcis sådan som Marcus løb. Han var blevet våbengjort.
Som et selvsøgende missil, der var låst fast på dig.
Se engang. Her er mit hus, og her er Bailey Kramers hus.
Hvis vi går ud fra, de løb i lige linje mod et eller andet fælles mål, -
- så krydser linjerne hinanden et sted heromkring. Der må være noget...
- Alex. - Hvad?
Alex Lilly bor i det hus.
Hvem kan komme i tanker om andre snyltere?
Er der nogen? Lisa.
- En bændelorm. - En bændelorm, korrekt.
Det er en klam en. Den lever i ens tarme og spiser ens mad.
- Hold op. - "Hold op."
"Hold op."
"Hold op. Hold op."
Hvad så, Axe Man?
- Hvordan gik det så i skolen? - Godt.
- Fik du kysset nogen supermodeller? - Nej.
All right.
Så er det jo i aften, moster Gladys kommer.
- Hvorfor skal hun bo hos os? - Det har vi jo talt om.
Hun er syg og har ikke andre steder at være.
Jeg kender hende jo slet ikke.
Jeg kender hende heller ikke. Det tror jeg knap nok, mor gør.
Men hun er vores familie, og i familier hjælper man hinanden.
Jeg har fundet et barn.
Mine mænd er hjemvendt.
- Gik det godt i skolen? - Ja.
Jeg vil godt have gjort lidt i stand, inden moster Gladys kommer, -
- så vær sød at rydde op på dit værelse.
Hun skal da ikke ind på mit værelse, vel?
Her skal se ordentligt ud, og det gælder også dit værelse.
Ja, det er forfærdeligt at skulle rydde op efter sig.
- Hej, kom indenfor. - Har du døren? Ét skridt til.
Hun ser virkelig syg ud. Det her er ikke optimalt.
- Det er enten her eller på gaden. - Vi er jo ikke et hospice, skat.
Vi er ikke klædt på til det. Vi har ikke set hende i 15 år.
- Hun kom ikke engang til vores bryllup. - Jeg er nødt til at være der for hende.
Og jeg kunne godt bruge noget opbakning...
- Alex, hvad laver du? - Jeg er sulten.
Så gå ned og spis færdig, inden du børster tænder.
Klokken er snart halv otte. Og vær stille. Moster Gladys sover.
Hvor længe skal hun bo hos os?
Det er svært at sige. Hun ser ikke ud til at være i bedring.
- Skal hun så bo her altid? - Nej.
Jeg tror ikke, hun bliver her mere end en måned.
All right, mester. Jeg henter dig klokken to.
- Vi ses. Elsker dig. - Elsker dig.
Tiden er gået. Læg jeres blyanter.
- Matthew! - Jeg lagde bare min blyant.
- Udenfor. Alex, er du okay? - Ja.
- Matthew, afgang. - Det var jo bare en joke.
- Er du ikke blevet hentet? - Jeg klarer mig.
Mor? Far? Hvor blev du af?
Hej, Axe Man. Gik det godt i skolen?
Hvad er der galt?
Alex?
Velkommen hjem. Hvordan har du det, lille ven?
Jeg har ikke set dig, siden du var en lillebitte baby.
- Hvad er der galt med mine forældre? - Ingenting. De har det fint.
Hej. Gik det godt i skolen?
Der kan du se. Hun har det fint.
Alex, vær nu ikke uforskammet.
Jeg er ved at lave aftensmad.
Jeg kunne jo ikke spørge dig, så jeg tænkte, at makaroni...
Far!
Alex, så er det godt. Nu går du op og børster tænder, -
- og så er det på hovedet i seng uden aftensmad.
Jeg mener det, unge mand.
Kom, sæt dig.
Alex, sæt dig.
Du skal ikke være bekymret for dine forældre. De hviler sig bare.
Inden du går i skole, -
- må du love, at du ikke fortæller en levende sjæl, at jeg er her, -
- eller at dine forældre hviler sig, som de gør.
Hører du?
Se her.
Ser du efter?
Stop!
Stop, far!
Alex.
Sæt dig.
Når jeg nu siger, du ikke må nævne mig eller dine forældre for nogen, -
- så ved du, hvad der kan ske, hvis du bryder dit løfte.
Jeg kan få dine forældre til at gøre skade på sig selv eller hinanden.
Jeg kan få dem til at æde hinanden, hvis jeg vil.
Vil jeg det, Alex?
Tror du på mig?
Lov mig, du ikke vil fortælle noget andet menneske om mig.
Det lover jeg.
For jeg finder ud af det, Alex.
Tag i skole. Tag bussen.
I dag må du ikke tale.
Dygtig.
Du må fodre dine forældre. Der er suppe i køkkenskabet.
Du må købe mere i morgen.
Alex.
Kom her, lille ven.
Jeg er meget syg, Alex.
Vil du have noget vand?
Vand hjælper ikke noget. Det er jeg for syg til.
Det har jeg været længe.
Hvad kan gøre dig rask?
Det håbede jeg, din mor og far kunne, men det går vist ikke så godt.
- Vil du gerne på hospitalet? - Hospitalet kan ikke gøre mig rask.
Men du kan hjælpe mig.
Hvordan?
I skolen skal du tage en genstand fra hver af dine kammerater med hjem.
- Det kunne godt hjælpe. - Hvordan kan det gøre dig rask?
Det kunne være lige det, jeg har brug for.
Hvis du blev rask, ville du så tage hjem?
Hvis jeg blev rask...
...ville jeg tage hjem.
Alex.
Hvad laver du herinde?
Jeg havde ikke lyst til at lege, og så havde jeg glemt noget.
- Er du okay? - Ja.
Du er meget stille for tiden. Mere end normalt. Hvordan har du det?
- Fint. Jeg havde bare glemt noget. - Det er okay.
Alex, hvis du har brug for at tale med nogen, -
- så kan du altid komme til mig. Ved du godt det?
Ja.
Du kan tale med mig om hvad som helst.
Jeg vil godt ud nu.
Okay. Løb ud og leg.
Hvad laver du?
Stephen fik et slagtilfælde for nylig, så han kan ikke tale.
Jeg passer familien for tiden.
Det er godt, I begge to er her.
- Alex, hvordan har du det? - Fint.
Vi vil spørge dig om, hvad der er foregået i skolen.
I morgen vil der komme nogen her, og de vil endevende huset.
Vi må gøre os klar.
- Kom indenfor! - Godmorgen, frøken Lilly.
Godt at se Dem igen. De husker nok kriminalassistent Colbert.
Vi ville bare gerne se huset.
Få et indblik i Alex' hjemmemiljø og fornemme familiedynamikken.
- Okay. - Tak.
Hej, Alex. Går det godt?
- Han er lidt stille i dag. - Ja, det er han.
Hallo?
Pak dine ting. Vi rejser i morgen.
Du må ikke træde over saltet.
Politiet er her. Hvad kan det betyde?
Aner det ikke.
- Skal vi banke på? - Vi kan prøve.
Og sige hvad? Hvad skulle vi forklare os med?
- Jeg ved det ikke. - Nu sker der noget.
Hvad foregår der?
Er det betjenten?
- Det er Paul. - Kender du ham?
Hallo?
Paul?
- Paul, hvad laver du? - Vent...
Hold dig væk!
Paul. Paul, hold op.
Av, for helvede.
Din forbandede, lille...
Paul, lad være...
Matthew?
Matthew!
Nej. Matthew?
Nej...
Matthew? Kom nu...
Matthew?
Ja, det er godt.
Sådan, ja.
Åh nej.
Lad være! Lad være!
Matthew?
Se, hvad de har gjort ved haven.
Der er glasskår over det hele. Find hendes sko.
Åh gud, åh gud! Nu er der en mand i køkkenet!
Alex?
Matthew.
Jeg fandt dig.
Alex' forældre får stadig serveret suppe, -
- men ikke af ham.
Han flyttede til en anden by og bor hos en tante.
Hun skulle være sød.
Alle børnene fra hans klasse blev genforenet med deres forældre.
Nogle af dem er endda begyndt at tale igen i år.
Oversættelse: Henrik Thøgersen