Hopp.
LAGER
DIREKTØR
Hallo.
Jeg er her for intervjuet.
Kom inn og sett deg.
Ja.
Straks tilbake.
Du har ikke rørt deg.
Jeg ble bedt om å vente.
Var du her i hele natt?
Du sa: "Sett deg."
Vet du hvem jeg er?
Jeg har en god anelse.
Du er en vokter.
Og hva har du hørt om oss?
Dere er herskere av kosmos.
Grunnleggere av Lanterns. Det var 12 av dere.
Én av dere døde nylig.
Kondolerer.
Takk.
Dessuten er dere alle blå.
Vi tenkte intervjuet ble mer bekvemt
hvis jeg er i menneskeform.
-Kan jeg spørre om noe? -Vær så god.
Green lanterns velges av ringer.
Så hvorfor intervjuer dere plutselig folk til jobben?
På grunn av dine kondolanser.
Skal jeg si noe?
Her spør de fleste kandidater: "Hvorfor meg?"
Nei, jeg vet nøyaktig hvorfor meg.
Mamma!
Jeg kommer, Marcus.
Er du redd?
Ja!
Hva skjedde?
Herregud!
Den mystiske helten, bare kjent som Green Lantern,
har igjen reddet en storby fra en nesten-katastrofe.
Fortsatt ingen informasjon om identiteten,
men i dag kom han med følgende kunngjøring:
"Selv om dere ikke kan se ansiktet mitt,
vit at min forpliktelse til å kjempe mot ondskap aldri vil vakle.
Da jeg fikk denne ringen
ble jeg bare spurt om jeg var redd.
Jeg er like urokkelig nå som jeg var da. Jeg er fryktløs."
Har du gått fra vettet?
Kunne jeg unngå å være redd?
Ble løftet ut av sengen.
Jeg var i en boble.
Gi meg pistolen, Johnny.
Lyset var grønt.
Det var en test
for denne lantern-jobben, og de ville ha meg.
Vi snakket om det. Det var et mareritt. Det var ingen boble.
Jo, han sa det nettopp.
Gi meg pistolen, Johnny.
De spurte ham om det samme.
Tror du det er tilfeldig?
-Du skremmer meg. -"Er du redd?"
Hvorfor tror du meg ikke?
Fordi det er utrolig.
Men tro at om jeg ikke får pistolen,
sender jeg deg til din skaper!
Jeg skulle ikke skade noen, Bernie.
Denne greia har tatt fra deg forstanden, og vi kan ikke gjøre dette lenger.
Og når vi kommer fra skolen, bør du være borte.
Er sersjant Stewart tilgjengelig?
Nei.
Kan jeg hjelpe?
Når venter du ham hjem?
Jeg er ikke sikker.
Hvem er du?
Er du sersjant Stewarts kone?
Bernadette.
Si til mannen din
av vokterne sender dype beklagelser for gjenværende traumer
forårsaket av vår siste kommunikasjon.
Vi vil gjerne kompensere
for eventuelt stress det måtte ha medført.
Jeg forstår ikke...
Vi har fått rapporter om
at mange av kandidatene til rollen som Green Lantern
har opplevd
emosjonelt opprør.
Sier du at du er et romvesen?
Ja, jeg er en intergalaktisk, utenomjordisk art.
Bevis det.
Unnskyld?
Du ser bare ut som en uheldig hvit dame for meg.
Bevis det.
Min naturlige form skremmer vanligvis mennesker.
Jeg blir ikke skremt.
Vis meg.
Drikker du kaffe?
Beklager rotet.
Ungene mine hadde nettopp prøve.
Har du flere barn enn dette?
Jeg mente elevene mine. Jeg er lærer.
Så du fikk mannen min til å sveve ut av senga.
Vi har aldri hatt en green lantern fra jorda.
Vi forstår nå at ringens utvelgelsesprosess er uvanlig
for deres art.
Skal dere fikse dette?
Alle han snakker med tror Johnny har gått fra vettet.
Han drikker seg nesten i hjel hver kveld.
Familien min går i oppløsning.
Systemet er mangelfullt.
Dette er det beste jeg kan gjøre.
Vet du forskjellen på raser på jorda?
Vet du hvor urettferdig det er å spørre en svart mann i USA om han er redd?
Med svart, mener du
brun hud?
Vi er livredde hver eneste dag, men stiller fortsatt opp,
av og til bedre enn alle rundt oss. Visste du det?
Nei.
Selv i rommet blir vi oversett.
Mennesker har relativt kort levetid.
Kanskje dette kan gi muligheter.
Kanskje det ringen så i din mann ligger i DNA-et hans.
Du er en formidabel kvinne.
Ditt avkom kan en dag
bli en glimrende kandidat.
Det er langt fram. Hva...
Hva om han er redd også?
Da mislykkes han.
Og om jeg oppdro ham til å bli fryktløs?
Det ville sannelig få vår oppmerksomhet,
når den tid kommer.
Og når den tid kommer,
hvordan vet jeg at han får en sjanse?
Du har mitt ord.
Var det du som besøkte mamma?
Ja.
Politiet kom på døra da hun prøvde å innløse diamanten.
Trodde ikke den var hennes.
Beklager at hun måtte tåle det.
Ja, jeg skal formidle det.
Din far var marinejeger. Derfor du ble det?
Ja.
Og det er en del av veien.
Veien?
Jeg ble marinesoldat for å komme hit og sitte ved pulten din.
La oss starte der, John Stewart.
Eller
sersjantmajor John Stewart?
Tidligere sersjantmajor.
Har du andre klær i bilen? En gymsekk?
Nei.
Jeg bestilte biff og øl til deg.
Takk.
Du skulle ikke ha uniform.
Jeg hørte dette var en nasjonal sikkerhetssak.
Hele poenget med å møtes på en Outback er å være diskré.
Ikke mange snikskyttere som deg igjen.
Drapslisten din er uklanderlig.
-Du er tålmodig. -Er dette målet?
KONFIDENSIELT
Kodenavnet er Gråulv. Han hvitvasker penger...
Bryr meg ikke om mannen, bare oppdraget.
Han er umulig å spore opp.
Det er bare ett sted vi vet han kommer tilbake til.
Et feriested vi tror han eier på Kamtsjatkahalvøya.
Vi aner ikke hvor ofte han kommer, hvor lenge han blir.
Du vil at jeg skal vente på ham.
Bli der til han dukker opp.
Det kan ta ukevis. Kanskje måneder.
Og hvor mange før meg?
Hvorfor tror du det var flere?
Du har info om en ellers øde fjellkjede
og et grovt kart av stedet, så noen har vært der.
Tre.
Vi mistet kontakt for måneder siden.
Men hvis du tar oppdraget, gjør vi det annerledes.
Du får en panikk-knapp i tilfelle du må ut.
Det vil jeg ikke ha.
Jeg får ikke panikk.
Best du får orden i sysakene før du drar.
Ja.
Hvordan har far det?
Hva?
Vi var stasjonert sammen etter rekruttskolen.
Jeg hørte han slet.
Han er mye bedre nå.
Takk.
Jeg hørte ikke at du kom inn.
Blir sofaen for komfortabel?
Bedre enn et motell.
Vi må fikse dette, Johnny.
Jeg vet det.
Du skulle aldri bære den ringen.
Jeg vet du ikke tror meg.
Jeg gjør det nå.
Og jeg er lei for at alle har behandlet deg som en gal.
Beklager at jeg har det.
Hvorfor nå?
Hva endret seg?
En av Green Lantern-sjefene kom innom forleden dag.
De ba om unnskyldning for at de ikke valgte deg.
Hva sa de?
Noe pisspreik om systemets mangelfullhet.
Men det kan bli John.
Babyen vår?
Det stemmer.
Jeg forstår ikke.
Hvorfor ble du marinejeger?
Hvorfor ble jeg lærer?
For å bli bedre enn det vi kom fra.
For å bevise for gudene vet hvem at vi er verdt noe.
Og vi knuste ikke alle stereotyper og konfronterte all frykt
for at du skulle bli straffet
for å være redd for å forlate dem du elsker.
De ser oss ikke, Bernie, det vet du.
Verken her eller der oppe.
Jeg sa det samme. Men vi kan ikke akseptere det.
Vi kan ikke oppfostre tre gutter og tro at uansett hvor gode de er,
blir de oversett.
Hvorfor ikke Aaron eller Marcus?
De er for gamle.
De kjenner allerede frykt.
Dessuten tror jeg vokteren likte John.
Jeg så det.
Hvordan skaper man en green lantern?
Jeg har lest.
Vi gjør ham vant til frykt.
Trener ham opp til å bli alt de så i deg
og alt den lanternen de valgte, ikke er.
Jeg vet ikke helt.
Den kvelden de avviste deg,
var starten på at alt falt sammen.
Dette er vår sjanse til å sette det sammen igjen.
Han kommer til å hate oss.
Da blir det slik.
Det er ikke ideelt hoppevær, men eneste måte å bli usett.
Da er det ideelt.
Når oppdraget er fullført, trykk her.
Hvis noe går galt og du trenger uttrekking...
Du hører fra meg når oppdraget er fullført.
-Lykke til. -Jepp.
Jeg ble dimittert i vanære.
-Utdyp. -Hvilken del?
Vanæren eller dimitteringen?
Jeg er mer bekymret for ulydigheten.
Ingen ulydighet.
Jeg hadde et oppdrag å fullføre, og sviktet.
Du virker ikke som en som gir opp uten grunn.
Om det var en grunn eller årsak, er den også gradert.
Mye av det jeg vil diskutere, er også "gradert".
Jeg lover at ingenting forlater dette rommet.
Hva vet du om Sinestro?
Bare det jeg så på nyhetene. Han brøt ut.
Han drepte en av dine medvoktere. Hal Jordan banket og arresterte ham.
-Og hva tenker du om Hal Jordan? -Jeg gjør ikke det.
-Du gjør ikke hva? -Tenker på ham.
Du må tenke noe.
Han ble valgt istedenfor faren din.
Faren min tjente landet med ære.
Han respekterer alle som beskytter folk.
Han lærte meg å gjøre det samme.
Sinestro var Jordans lærer.
En farsfigur.
Han er fortsatt svært glad i sin mentor.
Det er temmelig...
...urovekkende.
Det er menneskelig.
Vi er glad i dem som oppfostrer oss.
Selv om de er gale.
Gratulerer med dagen
GRATULERER MED DAGEN
Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære John
Gratulerer med dagen
Ønsk deg noe, gutten min.
Vi har noe til deg. Lukk øynene.
Hvorfor lukker du øynene, Marcus?
Ønsker det er en baseballdrakt.
-Du får ikke plass i Johns trøyer. -Du.
Åpne.
Men jeg ba om fargestifter.
Faren din og jeg mener fem er gammelt nok til å vite om skjebnen din.
Du blir Green Lantern når du blir voksen.
Du lurer nok på hvorfor vi behandler deg annerledes.
Du sover på ditt eget rom.
-Går på en annen skole. -Trodde dere bare likte ham bedre.
Du.
Dette er alvor, gutter.
Da du var baby, kom vokterne, de som styrer hele universet,
og sa at de vil du skal bli den neste Green Lantern.
De sa vi måte trene deg,
og at de sendte fugler til å overvåke.
De rapporterer tilbake til dem.
Derfor liker du fugler så godt.
Jeg vet du liker å tegne og ønsket fargestifter,
og du kan fortsatt gjøre det litt.
Men i år starter selve opptreningen.
Hva må jeg gjøre?
De vil at vi skal gjøre deg fryktløs.
Dere velger alltid ham.
Aaron.
Du.
Du kan ikke tenke på ham.
Du kan ikke tenke på andre enn deg selv.
Du vil vel ikke at vokterne skal tro at du ikke vil gjøre det?
Nei.
Hva er dette?
Forsiktig, Marcus. Gi den til John.
Vi har gitt deg målet.
Nå må du lære å skyte. Er du klar?
Var det derfor du ble snikskytter?
Jeg skyter bra.
Det er ikke det jeg spør om.
Jeg kan treffe et mål fra nesten to kilometer unna.
Så du liker avstanden?
Er det en metafor?
Spør du om jeg er nære noen eller om jeg blir distrahert i jobben?
Ja, det er det jeg spør om.
Jeg liker å være alene, og jeg blir ikke distrahert.
Og foreldrene dine?
Hater du dem for den harde treningen?
Har du familie?
Vi kommer til verden alene og dør på samme måte.
Det er trist.
Er det?
Jeg kan ikke forklare familie til en som ikke har en.
Men strenghet hører med.
Det var kjempebra.
Gå dit og still opp et nytt eple.
Skal du ikke gjøre ferdig denne parabolen?
Tenkte det var bedre å trene.
Tenkte du? Det er ingenting å tenke på.
Vi må gjøre den ferdig.
Diamantpengene er borte, Bernie. Vi trenger flere deler.
Og jeg må ringe dem og fortelle hvor god han er.
Vi vet ikke engang hvem vi skal ringe, og de sa de overvåker.
Jeg overlater ikke dette til dem.
Se, pappa. Som Wilhelm Tell.
Skyt et av meg.
Gjør det.
Hva?
Se om han er redd. Gjør det.
Frykt er smittsomt.
Spør ham om det de spurte deg om.
Er du redd?
Nei.
Det er dette som skal til.
For dere begge.
Det er eplemos. Kan jeg få litt?
Jeg tror pappa kan bedre enn det.
Du fortjener en cheeseburger.
Gutten min.
Kom.
Og foreldrene dine, er du glad i dem?
Ja.
Selvsagt er jeg glad i dem. Jeg skylder dem alt.
-Skylder du dem? -Ja.
Og hvordan skal du gjengjelde?
Ved å få denne jobben.
Og hvis du ikke får den?
Det gjør jeg.
Hvordan er du så sikker?
Jeg ble opplært til det.
Jeg har rett.
-Det er ikke det det står. -Står?
Jo, de kan bare ikke banne på radio.
Er ikke teksten
"If you like fish and grits and all the pimp shit"?
Hvordan skulle han vite det? Han er ikke engang svart.
Han hører bare på pianomusikk.
Du vet mamma får ham...
Du vet mamma får ham til det.
Men han lytter gjennom veggen. Jeg hører ham.
Ja, det er de ekte ordene.
-Jeg sa det! -Du sier bare det
så Aaron skal like deg.
Kan du virkelig alle ordene?
Gjør det.
Skal du være redd for dem hele livet?
De prøver å gjøre deg teit.
"Yea-yer."
"Yea-yer." Han snakker som en hvit gutt som heter Henry.
Ut av bilen, John.
Men vi ba ham rappe, mamma.
Dette handler ikke om sangen. Det er trening.
Han overlever ikke. Han er aldri på slike steder...
Ville vi ha din mening, hadde vi spurt.
Gå ut av bilen.
Beklager.
-Ja da. -Hva skjer, småen?
Hvorfor trykket du ikke på panikk-knappen?
Jeg hadde et oppdrag å fullføre.
Kanskje du var sta.
Jeg hadde et oppdrag
å fullføre.
Treningen din må ha medført sterk ensomhet.
Siden mennesker krever høyt nivå av sosial forbindelse,
virker den isolasjonen å være direkte motsatt av programmeringen din.
Mennesker programmeres ikke. Vi oppfostres.
Jeg forstår ikke forskjellen.
Det er en.
Hvor skal du?
Vent. Nei.
-Nei... -Gå.
John.
Jeg sparte en kotelett til deg.
Den er i mikroen.
Blir du Green Lantern,
blir du enda mer isolert fra familien.
Null problem.
Kommer de ikke til
-å savne deg? -Nei.
Kommer ikke du til å savne dem?
Vi bodde i samme hus i 18 år.
Jeg vokste opp med å savne dem.
Mamma!
Kan jeg gå ut med Marcus og Aaron? Jeg har gjort jobben.
Mamma?
Som tiåring viser han fryktløshet hver dag. Han...
Er dere der? Bare si noe.
Dere lovet.
Hvem snakker du med?
Var det vokterne. Hvorfor svarte de ikke?
Kanskje de ikke snakker fordi de ikke ser resultater.
Du er fortsatt redd.
Jeg er ikke redd for noe. Fuglene burde si det til dem.
Det gjør de ikke.
Da lyver fuglene.
Bevis det.
Det er bra, John.
Veldig bra.
Du får en cheeseburger.
Han er ikke ferdig.
Hva?
La John skyte.
Skyte hva?
Eplet av deg.
Han sa han ikke er redd.
La oss se.
Klarer du det?
Burde vi ikke gjøre dette gradvis?
John kan skyte en møll i lufta.
Ja.
Fuglene lyver visst ikke likevel.
Du trenger ikke gjøre det.
Få se.
Du er talentfull.
Jeg vet at om det var opp til deg, ville du tegnet mye mer.
Jeg må trene. Ingen tid til tegning.
Betyr ikke at du ikke vil.
Noe kommer bare naturlig.
Fugler, tegning...
...kjærlighet til pappa.
Det er ingenting å skamme seg over.
Vet du hvor mange smågutter som ikke har en pappa å være glad i?
Jeg var redd.
Det er normalt å ikke ville skade dem du er glad i.
Kjærlighet er det viktigste vi har.
Derfor trenes du så hardt.
Vi vil se deg lykkes fordi vi er glad i deg.
Fuglene hadde rett.
Jeg er ikke god nok.
Jeg fant på fuglene.
Vi får alt dette til å virke så viktig,
som om du må være klar til å fly i dag
fordi vi ikke vet når de kaller på deg
og ber deg bli en lantern.
Og grunnen til at vi ikke vet, er...
Du hadde rett.
Vokterne svarer oss ikke.
Løy du?
At de ikke svarer, betyr ikke at de ikke lytter.
De vet antakelig ikke hvem jeg er engang.
De vet nøyaktig hvem du er.
De kjenner deg bedre enn Hal Jordan.
Og de vet du er bedre.
Eneste grunn til at han har den ringen,
er at han har vært så privilegert i livet
at han ikke trengte å kjenne frykt.
Og vi gir deg den samme gaven.
Jeg ser deg.
Jeg ser deg i uniformen og at du gjør oss stolte.
Men jeg ble ikke utvalgt.
Av og til
må en svart mann rekke opp hånden selv.
Betyr ikke at du ikke er god nok eller ikke er bedre.
Det betyr bare at de ikke ser oss.
Så vi må gjøre oss sett.
Hvis du vil slutte med dette fordi vi løy, skjønner jeg det.
Men du kan ikke tenke på utvelgelse.
Velg deg selv.
Jeg er klar til å skyte nå.
Jeg vekker pappa.
Nei, ikke pappa.
Deg.
Jeg visste du klarte det.
Du skal få en cheeseburger.
Jeg hater cheeseburgere.
Da trenger du ikke spise dem mer.
Jeg beundrer åpenheten om familien din.
Hvorfor har jeg på følelsen at du kommer til å si "men"?
Fordi du fortsatt holder ting tilbake.
-Som dimitteringen? -Ja.
Jeg har sagt alt jeg er komfortabel med å si.
Hvis du vil ha denne jobben,
må du dele alt du er ukomfortabel med.
Ni måneder.
Du sa det tok en stund.
-Det er lenge. -Så langt tid tok det.
Vi trodde du var død. Ledelsen fikk panikk.
Dere kunne sendt et overvåkingsfly. Trengte ikke sende Jordan.
Vi gjorde ikke
akkurat det.
Forsvarsministerens assistent var på strippeklubb,
og hvem andre holdt hoff i baren enn jævla Hal Jordan.
De begynte å drikke.
Assistenten røpet at de hadde info om at Gråulv var på vei til feriestedet.
Pang.
Jordan fyker opp i lufta på vei til Kamtsjatka.
Sprenger stedet, tar Gråulv og slipper ham av på Guantanamo.
Nå har vi en ettersøkt terrorist, ikke død, men i varetekt.
Og en gjeng forbanna russere
som lurte på hvem som brant ned 1200 mål av deres eget land.
Heldigvis kan det amerikanske militæret ta ansvaret for dette kaoset,
med ett lite unntak.
-Vi skulle ikke være der. -Nei.
Ikke Jordan heller.
Og noen må ta skylden så det ikke kommer ut at vår utenrikspolitikk
er å be om hjelp fra fulle superhelter på strippeklubber.
Takk.
Ja. Greit.
Vet du hva du går med på?
Du var der frivillig.
Dimitteringen blir i vanære.
Men alle i ledelsen vet hva du har gjort for landet ditt.
Jeg skjønner.
Velsigne deg, major.
Hvor lenge skal du sture her?
Så lenge du lar meg.
Jævla Hal Jordan.
Alt jeg jobbet for, er borte.
Alt du mistet, kan du få tilbake.
Det er årevis av livet mitt.
Ni måneder alene. Overlevde på insekt og bær.
Du spiser uansett ikke kjøtt.
Åpne den. Jeg har alt gjort det.
Hva er det?
-Jeg søkte ikke på kunstskole. -Jeg gjorde det.
-Du vil vel gå? -Hvorfor gjorde du det?
Fordi det er på tide du tar deg sammen
og slutter å bruke opp elektrisiteten min.
Greit, og
hva med min skjebne?
Veien er ikke endret.
Dette er bare en omvei.
Hvis du vil sitte på dette rommet og frykte at alt er over,
er du redd.
Og hvis du er redd...
Er det over.
Nettopp.
Mot er frykt som har bedt sine bønner.
Du kan være bekymret,
men du må være modig nok til å fortsatt prøve.
For én dag vil alle smågutter være akkurat som deg.
Men fram til da,
må du gjøre deg selv glad.
Når brydde du deg om at jeg var glad?
Er du fortsatt sur for fargestiftene?
Takk for at du møter meg, Mr. Stewart.
Takk. Selvsagt.
Som du sikkert har hørt,
ser vi etter en dyktig student til et helt spesielt prosjekt.
Du er sterkt anbefalt.
Evalueringen er enkel nok.
Jeg ber deg tegne skisser av gjenstander ut fra hukommelsen.
Jo mer detaljert, jo bedre.
-Skal vi? -Ja.
Tegn bygningen vi er i.
Kan du se for deg en klokke,
fortrinnsvis en som tilhørte din mor eller far?
Ja, min fars.
Glimrende.
Mr. Stewart,
jeg ber deg
sette ringen på fingeren
og manifestere din fars klokke.
Du må ta med all indre mekanikk for at den skal virke.
Bare tenk på den, så kommer det.
Godt arbeid.
Vi overvåker framdriften din.
Gå nå, ellers går du glipp av intervjuet.
Hvilket intervju?
Det du har ventet på.
Hopp.
Kan du bekrefte at det er Hal Jordans skyld
-at du ikke lenger er i militæret? -Ja.
Vil du si at
det er fordi Hal Jordan ble valgt og ikke din far,
at familielivet er...
...komplisert?
Ja.
Ville du stått brødrene dine nærmere?
Ja.
Og har noe av dette gitt deg
motvilje mot Hal Jordan?
Nei.
Du sa nettopp at han var grunnen til dimitteringen.
Ikke hans feil. Han fulgte ordre.
Faktisk ikke.
Faktisk hadde vi
gjentatte ganger bedt ham ikke bruke kreftene
til å gripe inn i tvister på jorda.
Ville du vært komfortabel med å erstatte Hal Jordan,
selv om han trodde
du bare er hans assistent?
Er det min ordre?
Ja, hvis du får jobben.
Da spiller det ingen rolle om jeg er komfortabel.
Gratulerer,
John Stewart.
Mamma. Pappa.
Dere vil ikke tro dette.
Der er han. Selveste John Stewart.
Han er en junior, ikke sant?
Vi kaller ham bare John.
Junior, Hal Jordan. Hyggelig.
Hyggelig å møte deg.
Ikke sant? Jeg sa til foreldrene dine
at jeg måtte møte min nye protesjé.
Og jeg vet ikke hvordan i all verden
de store blå sjefene valgte ham, men hvis
dere to oppfostret ham, blir han toppen.
Dere er jordas salt, som Midtvestens Huxtable-familie.
Hva om vi snakker om timeplaner og sånt utenfor, junior?
Og
takk for gjestfriheten.
Kommer du, junior?
Lamslått eller blyg?
Ingen av delene.
Jeg føler litt
spenning.
Nei da. Det bare
betyr mye for meg.
Håpet å si det til dem selv.
Helsike.
Ødela jeg det?
Nei, det går bra.
-Gjør det? -Ja.
-Går det bra? -Ja.
-Sikker? -Ja.
Ja vel. Bra.
For ærlig talt
gir jeg faen i hva du håpet på,
men jeg antar det er denne ringen.
Jeg vil ikke ha en jævla hjelper eller reserve.
Og du får bare denne ringen over mitt lik.
Vi starter treningen mandag morgen. Gleder meg, junior.
Jeg tror han liker meg.
BASERT PÅ SKIKKELSER SKAPT FOR DC
Tekst: Gry Viola Impelluso