Ugorjon!
RAKTÁRSZOBA
ÜZLETVEZETŐ
Jó napot!
Az interjúra jöttem.
- Üljön csak le! - Kösz!
Mindjárt jövök.
Meg sem mozdult!
Azt mondja, várjak.
Egész éjjel itt volt?
Leültetett.
Tudja, ki vagyok?
Van fogalmam róla. Egy Őrző.
Na és mit hallott még rólunk?
Hogy maguk a világűr vezető testülete.
A Lámpások feje. Tizenketten voltak.
Egyikük nemrég elhunyt.
- Részvétem. - Köszönöm!
Ja, és hogy kék a bőrük.
Gondoltuk, hogy kellemesebb lesz magának az interjú,
ha emberként jelenek meg.
- Feltehetek egy kérdést? - Hogyne.
A Zöld Lámpásokat a gyűrűk választják.
Akkor miért keresik hirtelen interjúval az utódot?
A részvéte miatt.
Vár tőlem valamit?
Általában azt szokták kérdezni: "Miért én?"
Ó!
De pontosan tudom, hogy miért.
Anya!
Jövök, Marcus!
Mondd, félsz?
Igen!
Mi a baj?
Mi az?
LÁMPÁSOK 1. ÉVAD 3. RÉSZ
A Zöld Lámpás néven ismert titokzatos hős
ismét megmentett egy nagyvárost a katasztrófától.
A kilétéről még nincsenek információnk,
de ma küldött nekünk egy közleményt. Idézem:
"Az arcomat nem láthatják,"
"azt viszont tudniuk kell, hogy sosem fogok felhagyni a harccal."
"Amikor megkaptam a gyűrűt, feltettek nekem egy kérdést."
"Azt, hogy félek-e."
"Azóta is ugyanolyan elszánt vagyok, mint akkor."
"Nem ismerek félelmet."
Elment az eszed?
Hogy a faszba ne féltem volna?
Kiszedtek az ágyból! Megjelent egy nagy buborék!
- Add ide a pisztolyt, Johnny! - A fény zöld volt!
Ez a próba! Engem akartak Lámpásnak!
Már leszögeztük, hogy csak álmodtad, nem volt buborék!
- De volt, hallottad! - Add ide a pisztolyt, Johnny!
Ugyanezt kérdezték tőlem is, szerinted ez véletlen?
- Ijesztő vagy! - "Mondd, félsz?"
- Nem hiszel nekem? - Nem érted, hogy ez őrültség?
Az viszont tuti, hogy ha nem adod ide,
kicsinállak téged, érted?
De hát nem ártok én senkinek, Bernie!
Azóta nem vagy eszednél! Ez nem mehet így tovább!
Amire hazajövök a suliból, tűnj el innen!
Stewart őrmester itthon van esetleg?
Nincsen.
Segíthetek?
És nagyjából mikor jön haza?
Nem tudom...
Ki maga?
Maga Stewart felesége, ugye?
Bernadette.
Üzenem a férjének, hogy az Őrzők elnézést kérnek,
ha véletlenül traumát okozott neki a legutóbbi kapcsolatfelvételünk.
Szeretnénk kárpótolni érte.
Hogy enyhítsünk a gondjain. Fogadják el!
Nem értem, hogy...
Tudomásunkra jutott,
hogy a Zöld Lámpás-jelöltek közül
sok embernél megjelentek...
lelki problémák.
Ezek szerint maga űrlény?
Egy intergalaktikus, nem földi faj tagja vagyok.
- Igen. - Nem hiszem.
Hogy mondta?
Bizonyíték nélkül maga csak egy furcsa, fehér asszony.
Szóval?
Egy embernek az igazi alakom visszataszító lehet.
Erős nő vagyok.
Gyerünk!
És kávézik?
Bocs a kupiért. A kölykök zh-t írtak.
Vannak még gyerekei?
Igen.
De a diákjaim írtak, tanítok.
Szóval! Kiszedték a férjemet az ágyból.
Korábban nem volt földi Zöld Lámpásunk.
Most már tudjuk, hogy a gyűrű válogatási módszerei szokatlanok
a fajuknak.
És letudják egy bocsánattal?
Az összes ismerősünk azt hiszi, hogy Johnnynak elment az esze!
Esténként csatakrészegre issza magát, és a családunk romokban van!
A rendszer nem tökéletes.
De csak ennyit tehetek.
Hallott már a faji megkülönböztetésről?
Érti esetleg,
hogy valójában milyen kegyetlenség megkérdezni egy feketétől, hogy fél-e?
A feketét úgy érti...
barna bőrű?
Minden egyes nap félünk az üldöztetéstől,
és nincs más esélyünk, csak ha jobbak vagyunk!
A legjobbak! És ebbe bele sem gondoltak?
Egyáltalán nem.
Hát az űrben is senkik vagyunk?
Az emberek élettartama viszonylag rövidnek számít.
Amiben talán rejlenek lehetőségek.
A gyűrű a génkészlete miatt figyelt fel a férjére,
maga pedig egy igencsak kivételes asszony.
Így az utódjuk valamikor akár...
kiváló jelölt lehet.
De addig még nagyon sok van, és...
mi lesz, ha ő is fél?
Kudarcot vall.
És ha úgy nevelem, hogy ne féljen?
Arra kétségkívül felfigyelnénk.
Ha eljön az idő.
És ha eljött az idő,
honnan tudjam, hogy lesz esélye?
A szavamat adom, hogy lesz.
Maga volt az Őrző, aki elment anyához?
Igen.
Ugye tudja, hogy a rendőrség rászállt, amikor el akarta adni a gyémántot?
Nem hittek neki.
Nagyon sajnálom, hogy ez történt vele.
Jó, majd átadom.
Az apja példáját követve lett katona?
Pontosan. És mert ez az utam.
Az útja?
Tengerészgyalogos lettem, hogy ide kerüljek.
Magával szembe.
Akkor talán kezdjük ezzel, John Stewart!
Vagy főtörzsőrmester úr. Jól mondom?
Főtörzs már rég nem vagyok.
Nincs magánál másik ruha? Egy táskában?
Nincsen.
Már rendeltem. Egy-egy steaket és sört.
Köszönöm!
Nem civilben jött.
Úgy tudom, nemzetbiztonsági ügyről van szó.
Azért ide jöttünk, hogy ne keltsünk feltűnést.
Kevés ilyen jó lövészünk van.
Hibátlan a mérlege.
- És türelmes. - Ez a célpont?
TITKOS
A kódneve Szürke Farkas. Pénzt mos...
Csak a küldetés érdekel, ő nem.
Olyan, mint egy szellem.
Csak egy helyről tudunk, ahol meg szokott fordulni:
egy menedékház a Kamcsatka-félszigeten.
De nem tudjuk, milyen gyakran van ott, és meddig.
Szóval várjam? És álljak lesben?
Hetekig. Vagy pár hónapig.
Hányadik lennék?
Miért ne ön lenne az első?
Infóik vannak egy hegységről, a semmi közepéről.
Kezdetleges térkép is van, valaki járt ott.
Hárman is.
Az utolsó osztag is eltűnt.
De magával máshogy fogjuk csinálni.
Lesz pánikgomb, kimenekítjük.
Nem kell. Én nem pánikolok, uram.
- Előtte intézze el az itthoni ügyeit! - Jó.
Az apja hogy van?
Tessék?
A kiképzés után együtt szolgáltunk.
Gondjai voltak, ugye?
Már jobban van. Köszönöm!
Nem is hallottalak.
Jól megszoktad a kanapét.
Jobb, mint a motelben.
Meg kéne oldanunk valahogy.
Tudom.
Nem te kaptad meg a gyűrűt.
Tudom, hogy nem hiszed el.
Már elhiszem. Sajnálom,
hogy mindenki úgy kezelt, mintha elment volna az eszed.
Én is. Ne haragudj!
Hogyhogy? Mi változott?
Nemrég beállított a Zöld Lámpások egyik főnöke.
Elnézést kért, hogy mást választott.
Mit mondott?
Baromságokat a tökéletlen kis rendszerükről.
De neki van esélye!
Johnnak?
Bizony.
Ezt hogy érted?
Te miért lettél katona?
És én miért tanítok?
Hogy kinőjünk a nekünk szánt sorsból,
és megmutassuk, hogy a világ nem szarhat a fejünkre!
Nem azért harcolunk az előítéletekkel és a félelmekkel,
hogy téged megbüntessenek csak azért, mert félsz elhagyni a szeretteidet!
Ezek nem figyelnek ránk, te is tudod.
Ahogy a földön se.
Én is ezt mondtam. De nem törődhetünk bele.
Nem nevelhetünk fel úgy három fiút, hogy bármilyen ügyesek,
úgyis láthatatlanok!
- Na és Aaron vagy Marcus? - Ők már túl nagyok.
Bennük van félelem.
És John szimpatikus volt az Őrzőnek.
Láttam rajta.
Hogy kell Zöld Lámpást nevelni?
Utánanéztem.
Hozzászoktatjuk majd a félelemhez.
Kiképezzük, hogy meglegyen benne, amit benned láttak,
és ami az új Lámpásban nincs meg.
Hát, nem tudom...
Az egész életünk akkor kezdett el széthullani,
amikor téged elutasítottak.
Most helyrehozhatjuk, ami akkor tönkrement.
Utálni fog.
Akkor utáljon.
Nem valami szép az idő, de így nem veszik észre.
Tökéletes.
Nyomja meg, ha sikerült a küldetés! Vagy ha ki kell mentenünk.
Jelezni fogok, ha sikerült.
- Sok sikert! - Ja.
Büntetésből leszereltek a katonai bíróságon.
- Fejtse ki! - Mit?
A büntetést vagy a leszerelést?
- Csak az engedetlenség aggaszt. - Az nem volt.
Kudarcot vallottam egy küldetésen.
Nem úgy tűnik, hogy alapos indok nélkül feladná.
Hát, még ha volt is valamilyen indok, az ugyebár titkos.
Amiről beszélgetni fogunk, az szintén titkos lesz.
Lakat lesz a számon, esküszöm.
Mondja, mit tud Sinestróról?
Csak amit a tévében láttam.
Hogy fellázadt, és az egyik Őrzőt megölte,
de Hal Jordan legyőzte, majd bezárta.
- Jordanről mit gondol? - Semmit.
- Hogyhogy semmit? - Nem gondolok rá.
Valamit biztosan gondol.
Őt választották az apja helyett.
Aki szívvel-lélekkel szolgálta a hazáját.
Tiszteletben tartja azokat, akik a népét védik,
és én is így teszek.
Sinestro mentorálta Jordant.
Aki felnéz rá ezért.
Mély érzelmeket táplál a mentora iránt, ami, hát...
aggaszt.
Ez emberi dolog.
Szeretjük azt, aki felnevel minket.
Még akkor is, ha őrült.
Boldog szülinapot!
Boldog szülinapot, John!
Boldog szülinapot!
Kívánj valamit!
Hoztunk neked valamit. Hunyd be a szemed!
- Te miért hunytad be, Marcus? - Hátha egy baseballmez lesz.
- Úgysem férnél bele, nagyokos! - Na!
Nézd meg!
De hát ceruzát kértem!
Szerintünk ötévesen már illik tudnod, hogy mi lesz a sorsod.
Ha felnősz, te leszel a Zöld Lámpás.
Biztos nem érted, miért kivételezünk veled.
Más szobában alszol, mint a bátyjaid.
- És nem jársz oviba. - Mert jobban szeretitek, ugye?
- Ezt ne! - Fiúk, ez most komoly!
Babakorodban az Őrzők, akik az univerzum urai,
azt mondták, hogy téged szemeltek ki következő Zöld Lámpásnak.
Szóltak, hogy képezzünk ki, és hogy madarakkal fognak figyeltetni.
Ők az Őrzők kémjei.
Ezért szereted őket annyira.
Tudom, hogy ceruzát akartál, mert szeretsz rajzolni,
és még néha rajzolhatsz is.
De idén elkezdjük a kiképzést.
Mit kell csinálnom?
Azt kérték, hogy ne félj semmitől.
- Mindig csak ő! - Hé! Elég!
John!
Ne is törődj vele!
Magadon kívül ne is törődj senkivel!
Nem akarod, hogy az Őrzők azt higgyék, hogy nem fogadsz szót. Ugye?
Dehogyis.
Na és ez meg mi?
Vigyázz vele! Add oda neki!
Most már tudod, mi a cél.
Meg kell tanulnod lőni. Jöhet?
Ezért lett mesterlövész?
Jól célzok.
Nem ez volt a kérdés.
Akár 1600 méterről is betalálok.
Tehát kényelmes a távolság?
Ez célzás?
Arra kíváncsi, hogy közel állok-e bárkihez,
hogy elvonják-e a figyelmemet?
Igen, ezért kérdeztem.
Szeretek egyedül lenni.
És csak a cél érdekel.
Na és a szülei?
Neheztel rájuk a szigorúságukért?
Van családja?
Mi egyedül jövünk a világra, és úgy is halunk meg.
Szomorú.
Az volna?
Nem igazán tudom leírni, milyen egy család,
ha magának nincsen,
de a szigor a család velejárója.
Ez az, ügyes vagy, John! Ez igen!
Készíts elő még egyet!
Nem úgy volt, hogy befejezed az antennát?
Gondoltam, hadd gyakoroljon.
Igen?
Ne gondolkodj annyit, kell az az antenna!
A gyémánt nem volt elég! Nem tudom befejezni.
Szólnunk kell, hogy milyen jól halad!
Nem tudjuk, hogy jelezzünk, és úgyis figyelnek.
Ez nem múlhat rajtuk.
Apa, te vagy Tell Vilmos, jó?
Lődd le a fejemről!
- Lődd le! - Hogy mi?
Nézzük meg, hogy fél-e!
Ha félsz, ő is fog.
Tedd fel azt a kérdést!
Mondd, félsz?
Nem, uram.
Ezt várják el. Mindkettőtöktől.
Ez almaszósz! Megehetem?
Napról napra bátrabbak vagytok!
Megérdemelsz egy hamburgert.
De ügyes vagy! Na, gyere!
Szóval a szülei... Szereti őket?
Igen.
Nyilván, hiszen mindent nekik köszönhetek.
- Hálás nekik? - Persze.
Ki tudná valamivel mutatni a háláját?
Ha felvesznek.
Na és ha nem?
Fel fognak.
Honnan tudja biztosra?
Erre képeztek ki.
Nem is.
- De, igazam van. - Nem is úgy van a szöveg!
Csak a rádióban nem mondhatják ki, hogy "shit"!
Tényleg az a szöveg,
hogy "fish and grits and all the pimp shit"?
Ő honnan tudná? Nem is fekete!
Tudod, mit hallgat? Beethoveneket!
Csak a muter teszi...
Csak a muter teszi oda!
De a falon át figyel. Tudom én.
Igen. Így van a szöveg.
- "The pimp shit!" - Csak nyalizol!
Hülye. Tudod a szöveget?
Nyomd el!
Ne szarj be az ősöktől, haver!
Ezek el akarnak cseszni!
"O-yea-yer"! Ez a gyerek csak kívülről fekete! De gáz!
- John, kiszállás! - Nem akarta! Mi cukkoltuk!
Nem a rapről van szó! Ez kiképzés!
Nem fogja túlélni! Ez a gettó durva hely!
Nem kérdeztük a véleményedet.
Na, kiszállás!
Ne hari!
Csá! Na, mizu? Mit keresel itt, kistesó?
Érdekelne, hogy miért nem nyomta meg a pánikgombot.
Volt egy küldetésem.
- Túl makacs volt? - Volt egy küldetésem. Csak ennyi.
Biztosan magányos volt a kiképzése miatt.
Mivel az embereknek nagy szükségük van a társaságra,
az egyedülléte
nem egyeztethető össze azzal, amire programozták.
Az embereket nem programozzák, hanem nevelik.
Nem értem, mi a különbség.
Hát, pedig van.
Hova futsz? Elkaplak!
- Ne! - Állj meg! Megvagy!
Ne-ne!
Szia!
Tettem félre vacsorát.
A mikróban találod.
Zöld Lámpásként még jobban elszigetelődik majd a családjától.
Az nem gond.
- Nem fogják... bánni? - Nem.
Na és maga? Nem fognak hiányozni?
Ugyanabban a házban laktunk, és mégis hiányoztak.
Hozzászoktam.
Anya!
Kimehetek játszani a fiúkkal? A lecke kész!
- Már 500 méterről jól lő, és tízéves! - Anya!
Nap mint nap bizonyítja, hogy nem fél, és... Hallanak?
Hahó! Válaszoljanak, a szavukat adták!
Kivel beszéltél?
Az Őrzőkkel? Miért nem válaszoltak?
Azért nem válaszolnak, mert még nem győzted meg őket.
Még mindig félsz.
Semmitől sem félek! A madaraktól tudhatnák!
Hát, nem tudják.
Akkor a madarak hazudnak.
Bizonyítsd be!
Ügyes vagy.
De tényleg.
Együnk egy hamburgert!
Nem végzett.
- Tessék? - Ő is lőjön!
De mit?
A fejedről.
Állítólag nem fél.
Lássuk!
Menni fog, John?
Nem kéne még gyakorolni?
Egy szúnyogot is eltalálna.
Igaz.
Akkor a madarak mégsem hazudnak?
Nem kell elrejtened.
Mutasd csak!
Nagyon tehetséges vagy.
Tudom, hogy ha rajtad múlna, sokkal többet rajzolnál.
Gyakorolnom kell. Nincs időm ilyenekre.
Ez nem jelenti azt, hogy nem vágyhatsz rá.
Van, ami csak úgy jön, magától.
A madarak, a rajzolás.
Hogy szereted apát.
Ezt nem kell ám szégyellni.
Tudod, hány kisfiú van, aki nem is ismeri az apját?
Nagyon féltem.
Az normális, hogy nem akarod bántani a szeretteidet.
És a szeretetnél nincs is fontosabb dolog.
Azért vagyunk szigorúak, hogy biztosan sokra vidd,
mert nagyon szeretünk!
A madarak jól látták. Nem vagyok elég ügyes.
Azt kitaláltam.
Azért ilyen sürgős nekünk a dolog, mert...
Mintha már most készen kellene állnod, mert...
nem tudjuk, mikor fognak szólítani, hogy "mostantól te leszel a Lámpás".
És csak azért nem tudjuk, mert...
Jól mondtad.
Válaszra sem méltatnak.
Hazudtatok?
De attól, hogy nem válaszolnak, nyugodtan figyelhetnek.
Biztos azt sem tudják, ki vagyok!
Ne aggódj, pontosan tudják, ki vagy!
Jobban ismernek, mint Hal Jordant, és tudják, hogy jobb vagy nála.
És kizárólag azért ő kapta a gyűrűt,
mert elég szerencsés ahhoz,
hogy élete során soha nem kellett félnie.
Mi is ezt akarjuk elérni, hogy soha ne félj.
És előre látom.
Fel fogod venni az egyenruhát, és büszkék leszünk rád.
De nem választottak ki.
Néha előfordul...
hogy ha fekete vagy, fel kell emelned a hangodat.
De nem azért, mert nem vagy elég jó vagy tehetséges,
hanem csak mert nem hallanak.
Hát elérjük, hogy halljanak.
Ha be akarod dobni a törülközőt, mert hazudtunk, megértem.
De ne aggasszon, hogy kit választanak!
Te magadat válaszd!
Már tudnék lőni.
Megyek, szólok apának.
Ne ő jöjjön! Te gyere!
Tudtam, hogy sikerülni fog.
Na, gyere hamburgerezni!
Egy ideje nem szeretem.
Akkor ezután nem hambizunk.
Dicséretesen őszinte a családja kapcsán.
Úgy érzem, az következik, hogy "de..." Miért?
Mert néhány dolgot még nem volt hajlandó elmesélni.
- Például a leszerelést? - Igen.
Mindent elmondtam, amit szeretnék.
Ha Lámpás szeretne lenni,
most azt is árulja el, amit nem szeretne!
Kilenc hónap?
- Azt mondta, eltarthat. - De eddig?
-Eddig tartott. - Halottnak hittük!
A fejesek kiakadtak!
Küldhettek volna egy gépet. De Jordant küldték.
Nem is.
Vagyis nem úgy.
A védelmi miniszter helyettese betévedt egy sztriptízbárba.
Na és ki smúzolt éppen a kurva pultnál? Hal Jordan.
Bepiáltak.
A helyettes elkotyogta, hogy Szürke Farkas itt meg itt bujkál.
És bumm!
Jordan kilőtt az égbe, egyenesen Kamcsatka felé.
Felperzselte a birtokot, és a Farkast bedugta a Guantanamóba.
Megvan a körözött terrorista. De hulla helyett rab lett.
És a ruszkik a torkunknak ugrottak, hogy ki perzselt fel 100 hektár erdőt.
Szerencsére a hadsereg elviheti a balhét a kurva nagy káoszért.
De van egy kis bökkenő.
- Nem kaptunk rá engedélyt. - Egyáltalán.
És Jordan sem.
El kell vinni a balhét,
különben kiderül, hogy az a külpolitikánk,
hogy részeg szuperhősöknek kurva sztriptízbárokban könyörgünk!
Köszönöm!
Jó, oké.
Tudja, mire bólintott rá, ember? Hogy önszántából ment oda.
És büntetésből leszerelik.
De a fejesek tudják, hogy nagy áldozatot hozott a hazáért.
Aha. Jó, értem.
Köszönjük!
Sokáig akarsz nálam poshadni?
Amíg csak szabad.
Faszfej Jordan.
- Faszfej Jordan. - Hiába gürcöltem annyit.
- Semmi sem veszett el végleg. - Éveket áldoztam erre, anya.
És kilenc hónapon át csak gyökeret ettem.
De a húst amúgy sem szereted.
Ezt nézd! Már felnyitottam.
Mi ez?
Én nem jelentkeztem ide.
- Én igen. Nem akarsz elmenni? - A képzőre?
Ideje lenne összeszedned magad, ne csak lopd a napot és az áramot!
Na jó, de mi lesz az utammal?
Az utad változatlan. Ez csak egy kis kitérő.
Ha csak csücsülsz idefent a szobában, és rettegsz, hogy vége, akkor félsz!
- És ha félsz... - Akkor vége.
Igen.
Az a bátorság, ha legyőzöd a félelmet!
Tudom, aggódsz, de akkor is légy bátor, és ne add fel!
Egyszer úgyis te leszel a példaképe minden gyereknek!
De addig viszont
nem szabad szomorúan sínylődnöd!
Mióta izgat, ha szomorú vagyok?
Megint a ceruzáról van szó?
Köszönöm, hogy eljött ide, Mr. Stewart.
Én köszönöm! Örvendek.
Már biztosan tudja,
hogy egy tehetséges diákot keresünk egy sajátos projektre.
És magának jók a referenciái.
A kiértékelés egyszerű.
Megkérem majd, hogy rajzoljon le tárgyakat, de fejből.
Minél részletesebben. Ez a lényeg.
- Kezdhetjük? - Igen.
Kérem, rajzolja le az épületet!
Most egy karórát.
Maga elé tud képzelni egyet, amit jól ismer?
Igen. Apámét.
Remek.
Kérem, Mr. Stewart, ezúttal...
Húzza fel a gyűrűt,
és idézze meg az órát!
Csak akkor fog működni, ha a belső szerkezete is megvan.
Csak gondoljon rá, és megjelenik!
Kiváló.
Figyeltük, hogyan fejlődik.
És most induljon! Kezdődik az interjú.
Interjú?
Már régóta erre várt.
Ugorjon!
Megerősítené, hogy Hal Jordan az oka, hogy maga már nem tengerészgyalogos?
Igen.
És az igaz, hogy Hal Jordant választották az apja helyett,
és ezért lett a családi háttere olyan...
körülményes?
Igen.
Jóban lehetne a bátyjaival.
Igen.
Na és ezek miatt nem kezdett el, mondjuk,
haragudni Jordanre?
Nem.
Az előbb beismerte, hogy miatta szerelték le magát a hadseregből.
Nem az ő hibája, parancsot kapott.
Ami azt illeti, nem. Valójában többször is figyelmeztettük,
hogy ne avatkozzon bele apró-cseprő földi ügyekbe.
Hajlandó lenne átvenni Jordan helyét?
Ráadásul úgy, hogy ő végig azt higgye,
hogy maga csupán a helyettese.
Ez a parancsom?
Ha magát választjuk, igen. Ez lesz a parancsa.
Akkor nem számít, hogy hajlandó lennék-e.
Gratulálok...
John Stewart.
Anya! Apa!
Ezt nem fogjátok elhinni!
Na végre, az egyetlen John Stewart!
Vagyis ha te is az vagy, ő Johnnyka, nem?
Nem, csak simán John.
Johnnyka, Hal Jordan, örvendek.
- Tudom. Örvendek. - Örvendesz hát.
Épp meséltem az ősöknek, hogy beugrottam a tanítványomhoz.
És nem tudom, hogy választották ki a kék kiskirályok,
de az biztos, hogy ha ti neveltétek, tuti befutó lesz.
Olyan jó emberek vagytok. A kisvárosi Obamáék.
Johnnyka! Mit szólnál, ha kimennénk dumálni a beosztásodról?
És...
köszi szépen a vendéglátást!
Jössz, Johnnyka?
Mi az, megnémultál?
Nem, uram.
És érzek a levegőben egy kis...
feszkót.
Dehogyis, csak hát...
reméltem, hogy én tudathatom majd az örömhírt, ennyi.
Jaj, ne! Elcsesztem?
Nem. Nem, uram, ez... Nem gond.
- Nem gáz? - Nem.
- De tuti? - Tuti.
Biztos?
Akkor jó, igen-igen.
Mert... őszintén...
Telibe szarom, hogy mit reméltél, érted?
Gondolom, hogy megkapod a gyűrűt.
De nekem nem kell csicska és helyettes sem, baszod,
és a gyűrűt csak úgy kapod meg, ha átlépsz a holttestemen.
Hétfőtől kiképzés. Már várom, Johnnyka!
Bír engem, nem?
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno