Večeras, ekskluzivno u „60 minuta”.
Pre deset godina niko na Zemlji nije znao
da smo već pod zaštitom nekoga ko sebe naziva Zeleni Fenjer.
A onda ga je, bez upozorenja, svet upoznao,
kada je zaustavio meteor koji je pretio da uništi Viktorijine vodopade.
Ili ga je bar delimično upoznao.
Vi sada gledate prvi iskreni razgovor sa jednim superherojem.
Da li ste nervozni?
Kod mene nema nervoze.
To mi je u opisu posla. - Naravno.
Samo sam uzbuđen.
U tom slučaju, ko ste vi?
Hal Džordan.
Dođavola, Markuse! - Uvalićeš nas u nevolju.
Samo motri kroz prozor.
Šta želite da svet zna o vama?
Da sam veteran ratnog vazduhoplovstva. Bivši probni pilot.
A, zapravo...
Da sam samo običan čovek.
Kao i vi.
Osim što ste i prvi Zeleni Fenjer na Zemlji.
I to, takođe.
Mnoge stvari su Hala Džordana predodredile za ulogu koju će kasnije imati.
Njegov otac je bio odlikovani probni pilot
i poginuo je u nesreći kada je Hal imao samo osam godina.
Hal je nastavio očevim stopama...
Sranje. Stigao je!
Dođavola. Džone, isključi TV.
Ja sam ovde jedini, ali mi smo kao patrolni policajci.
Svaki od nas
pokriva svoj deo galaksije. - Isključi ga!
A kako dobijate taj „deo”?
Postoji li neki test? - Džone!
Hajde, isključi TV. - Postoji samo jedno pitanje.
Gotovi smo.
„Da li se plašiš?”
I vi ste rekli: „Ne.”
Jesam.
Najveći strah svakog deteta je gubitak roditelja.
Kada se to desi,
više nemaš čega da se plašiš.
STJUART AMERIČKI MARINCI
Koje mu je pravo ime?
Hal... nešto.
Hal?
Da, gospodine.
Napolje, odmah.
Da li se plašiš?
Ne, gospodine.
Idemo na hamburger.
Sranje.
Kasnim.
Da, gospodine.
Nećeš ništa da kažeš?
Sigurno nisi ljut? - Nisam, gospodine.
Ja bih poludeo.
Nestaneš na dve nedelje.
Bez objašnjenja. Mamuran si. Kasniš.
Daj, mora da si bar malo ljut?
Ne, gospodine.
Blago uznemiren?
Ne, gospodine.
Svaki put kad kažeš „gospodine”, sve više zvuči kao „jebi se”.
Nemam pojma... gospodine.
Sigurno se pitaš gde sam bio.
Jesi li ikad čuo za Faron 4?
Još smo na obuci. Nismo napuštali planetu.
Da, tako je.
To je rupa od planete koja je bila na ivici građanskog rata.
Poenta je,
ako sam mamuran, to je samo zato što sam slavio mir.
Kako si to uspeo?
Malo diplomatije, malo pesničenja. Znaš kako to ide.
Zapravo, ne znam. U tome je stvar.
Polako, naučićeš.
Uz dužno poštovanje,
radimo ovo već dva meseca,
a ja još nisam nosio prsten.
Ne opterećuj se nakitom, juniore. Nosićeš ga kad te izabere.
Mislio sam da je dovoljno što su me Čuvari izabrali.
Veliki plavi šefovi možda misle da si faca,
ali ti si samo zamenski nastavnik.
Ne možeš pred razred dok prsten ne kaže da si spreman.
Evo. Hoćeš da ga uzmeš?
Testiraš me?
Restoran s takosima je na oko pet kilometara odavde.
Vidimo se tamo.
FENJERI
- Halo. - Tata. Pokušao je da me ubije.
Išli smo na čas letenja, i on...
Džordan je upravo pokušao da me ubije.
Ne može da te ubije. Samo pokušava da te izbaci iz ravnoteže.
Nisam izbačen.
Onda te testira.
Izlivi besa su im dozvoljeni. Nama ne.
Zato udahni, smiri se i kontroliši se.
Moraš da budeš smiren. Možeš li, sine?
Da, gospodine. Mogu.
Dobro. Želiš ovo, zar ne?
Naravno da želim.
Samo istraj i posao će biti tvoj.
Da, hoću.
Sranje.
Mrtav sam?
Molim? - Nosiš moj prsten.
Nije smešno.
Jesam li te nečim naljutio? Ako jesam, izvini.
Ti, Hal Džordan, se izvinjavaš?
Tako je.
Sigurno imam potres mozga.
Čekaj malo.
Idemo ispočetka.
Ko si i zašto imaš moj prsten?
Džon Stjuart. Tvoj učenik.
Fenjeri nemaju učenike.
Sada imaju.
Koja je godina?
2016.
Čoveče...
Šta se po tebi dešava?
Ja sam sigurnosna kopija Halovog uma u prstenu.
Treba sebi da prenesem poruku.
Znači, ti si Hal? - Ne. Da. Uglavnom.
Čuvaš podatke o sebi u računarskom oblaku
i povremeno ih koristiš u stvarnom svetu.
Fenjeri ažuriraju kopiju sebe svake nedelje,
za slučaj da im se nešto desi.
Trebalo je da te naučim to.
Mislio sam da te učim.
I ja sam to mislio.
Kad si poslednji put ažuriran?
Očigledno pre deset godina.
Moram da pronađem sebe. Gde sam?
Pet kilometara niz put, jedeš takose.
Dobro. Odletećemo tamo.
Nisam te
još naučio da letiš?
Znaš šta?
Reci mi šta želiš da ti kažem.
Da li ti verujem?
Mislim...
Da li se slažemo?
Odlično se slažemo.
Pada grad u Rašvilu, Nebraska.
To je sve? - Znaću ja o čemu se radi.
To je Zeleni Fenjer. - Stvarno je on?
Super je. - Hvala.
Vreme je za selfi!
Nisam ga videla uživo. - Pitaj ga.
Pustite čoveka da diše.
Nije ovo zoološki vrt. - Neće nam verovati.
Doneću vam hranu za sto, g. Džordane.
Hvala ti mnogo. Hvala. - Hvala.
Hvala puno. Hvala. - Hajdemo odavde.
Pogledaj! Moram da ga upoznam.
Da li bi moja ćerka mogla...
Naravno. Dođi.
Tako.
Eto.
Hvala. - Nema na čemu.
Nedostaje joj odelo.
Nisam to rekla.
Reci mami da ga nosim u posebnim prilikama.
TAKOSI KARNITAS
Mogao sam da poginem.
Hteo si da te učim. To i radim.
Kako si se spasao? Šta si napravio prstenom?
Pucketavu foliju.
Genijalno. - Da.
Desert je na račun kuće.
Hvala ti mnogo.
Mogu li da pitam zašto samo u posebnim prilikama?
Kao ono kad si mlad i želiš da se dokažeš,
pa nosiš kravatu da bi te ozbiljno shvatili.
A kad ostariš i postaneš mudriji,
shvatiš da su kravate smaranje.
Ta ti je dobra.
Da.
Ta ti je dobra.
Vrati mi prsten.
Poslao si sebi poruku, inače.
O čemu pričaš? - Prsten.
Kopija tvog uma.
Bio si mnogo ljubazniji pre 10 godina. - Šta sam rekao?
„Pada grad u Rašvilu, Nebraska.”
Plati račun.
Kreten.
VOZILA ZA IZNAJMLJIVANJE
RAŠVIL
Izvini, niko ne sme da uđe.
PRVENSTVO 2016.
Stvarno? Ceo grad je tamo.
Daj, čoveče. Preterao si, zar ne?
Džon Stjuart. Hal Džordan mi je partner.
Zar ne postoji samo jedan Zeleni Fenjer?
Formalno sam još na obuci.
Znači, pomoćnik si?
Zašto ne pozoveš nadležnog?
Šefice.
Tu je još jedan.
Ozbiljno?
Reci mu da ostane van terena, zajedno s onim drugim...
Razumem.
Šta kaže?
Budi van terena.
Otkačio si me.
Testirao sam te,
da vidim da li možeš sam da dođeš ovamo.
Ovde si već šest sati.
Zašto još obrađuju mesto događaja?
Hitne službe su iz dva okruga.
Ispituju svedoke, izvode ih po deset.
Tipičan tempo malog grada.
Ne razumem. Doleteo si čak ovamo samo da bi sedeo na klupi.
Odgovor na tu misteriju upravo dolazi.
Šerife...
Kejn. Ovo... Džon Stjuart.
Keri.
Džon. Halov učenik.
Kakva čast.
Bila je čast upoznati ga kad je stigao.
Niste nadležni...
Reći će ti da nismo nadležni.
Niste. - Biću.
Ne mogu opet ovo.
Ti si važan, jasno.
Ali nadležan si samo za vanzemaljske događaje.
Ovo je čista zemaljska stvar.
Žrtve su vanzemaljci.
Na osnovu čega? - Imam osećaj.
On ima osećaj.
Imam vrlo jak osećaj.
Onda, izvoli, mesto zločina je tvoje.
Mirno je za masovno ubistvo, zar ne?
U šoku su.
Ili niko ne poznaje žrtve.
Da ti li iko deluje uznemireno dole?
Da li neko stoji pored tela?
Reci sa mnom...
Vanzemaljci.
Znam da misliš da pomažeš, ali moraš da mi veruješ.
Ovo su moji prijatelji. Moje komšije.
Razumeju tvoj posao. Znaju da nismo sami.
Ali jedno je čuti to na vestima,
a drugo doživeti.
Ako se pokaže da si u pravu, rešavaćemo.
Ali do tada, pokušavam da smirim situaciju.
Zato, molim te, drži se dalje od novinara.
Bilo mi je drago.
A sada, sklonite mi se s puta.
Neverovatna je, zar ne?
Mislim da te mrzi iz dna duše.
Da, ali na neverovatan način.
Šta se ovde dešava?
Ako se ne varam...
Zašto ti ne kažeš meni?
Izgleda da je Rašvil dao pobednički gol.
DOMAĆI - 24 GOST - 21
Blok za šutiranje je još na terenu.
Ograda se lomi.
Mislim da su domaći navijači utrčali na teren.
Zbog rivalstva i neki gostujući navijači su ušli.
Ovo je Nebraska, mnogi su bili naoružani.
Četvoro mrtvih, svi u majicama gostujućeg tima.
Ipak ništa od ovoga ne objašnjava
zašto misliš da ima veze s vanzemaljcima.
Bio si beba kad sam ja počeo da radim ovo.
Jedini sam na ovoj planeti koji je to ikada radio.
Kad kažem da imam osećaj, onda ga imam, juniore.
„Pada grad u Rašvilu, Nebraska.”
Pratio si baš ovo mesto.
„Grad” su očigledno vanzemaljci. To je značenje.
Obojica znamo da ovo nije samo osećaj.
Znamo? - Da, znamo.
Evo šta treba da znaš.
Ovo je moj posao.
Dok sam živ, to se neće promeniti.
A ne planiram da umrem uskoro.
Zato učini sebi uslugu
i duboko udahni, juniore.
Sranje.
Jedan je još uvek ovde.
Da, onaj u majici kratkih rukava. Posmatram ga otkad sam stigao.
Pokušavam da shvatim zašto nije pobegao i šta još traži ovde.
Rekao si šerifu?
Naravno da ne.
To je njena istraga.
Ti bi tako postupio da imaš prsten?
Da, poštujem hijerarhiju.
Onda, izvoli, idi i poštuj je.
Izvinite na trenutak.
Kretenu.
Znaš li šta znači „van terena”?
Moraš nešto da vidiš.
Ako si hteo da mi skreneš pažnju na lika u majici,
koji je skinuo toplu odeću
da bi se razlikovao od napadača,
znaj da pazim da se ne uspaniči
i ne počne da puca kao njegovi mrtvi prijatelji.
Zeznuo sam stvar?
Rekla bih da jesi.
Sranje.
ČESTITKE UNIVERZITETSKI TIM 2016.
Držite ga? - Naravno.
Moram da ga ispitam.
Nema šanse.
Zdravo.
Ćao.
Žedan si?
Zdravo, momci.
Mogu li da dobijem još jedno, još jedno i još jedno?
Naravno.
Iskoristio si prsten da falsifikuješ novac?
Ne. Manifestovao sam novac snagom svoje volje.
Sjajno, ali nisi mogao da manifestuješ nešto za tipa kog sam jurio.
Ovaj prsten je opasno oružje.
Bitno je da znaš kada smeš da ga koristiš, juniore.
Reci mi kako si ga ti dobio.
Znaš kako sam ga dobio. - Znam, ali
to nije istina, zar ne?
Sigurno nisam konkurisao za njega.
Pa, možda je trebalo.
Zar ne bi trebalo takvu moć da zaslužiš?
Da se dokažeš, umesto da te nasumično izaberu?
Zašto pitaš kako sam dobio prsten?
Jer mislim da smo zato u Nebraski.
Bio sam par godina probni pilot.
Usred noći, spavam posle previše alkohola,
još u čizmama i farmerkama.
Odjednom mi se soba zatresla.
Otvorim oči
i vidim ogroman zeleni mehur
koji me podigne iz kreveta.
Sledeće čega se sećam je glas koji mi prolazi kroz celo telo,
kroz kosti, zube, srce, sve. I kaže:
„Da li se bojiš?”
Kažem: „Ne...
Ne bojim se.”
Izvlači me kroz prozor, preko neba, kao ribu na udici.
Par stotina kilometara za deset sekundi.
Upravljam borbenim avionima, imam osećaj za brzinu i položaj.
Tačno znam gde me je taj zeleni mehur spustio.
U Nebrasku.
Najviše 30 kilometara odavde,
usred nedođije.
Savršeno mesto za pad svemirskog broda.
Tamo je bio on. Baš ispred mene. Pilot.
Pravi vanzemaljac.
Ružičast i ćelav, iskašljavao je svetleću krv.
Bilo je prilično napeto.
Misliš da si smešan?
Počeo je da govori. Čuli su se samo kliktaji i krkljanje.
Umirao je.
Dao mi je svoj prsten.
Kad sam ga stavio,
razumeo sam svaku njegovu reč.
„Zovem se Abin Sur.
Zadužen sam za održavanje mira i suvereniteta
Sektora 2814.
Ova dužnost sada je tvoja,
jer je prsten izabrao tebe za mog naslednika.”
Da li sam znao šta znači „suverenitet”? Naravno da nisam.
A onda je rekao još jednu, poslednju reč.
Šapnuo ju je,
pa nisam siguran da li je rekao „srećno” ili „dođavola”.
Ispostavlja se da Zemlja nije u njihovom sistemu i nadležnosti.
Galaktička zabit.
Ljudsko biće samo slučajno može da dobije prsten.
Veliki plavi šefovi ne žele Fenjere
blizu naše planete.
Zato mi instinkt govori da taj pad nije bio slučajan.
Kad kaže da dolazi oluja,
ja obezbedim stražu da mi najavi dolazak.
Halogram.
„Halogram.” To je pametno.
Hvala. - Nije baš toliko pametno.
Džordane! Govedo!
Ignorišeš me?
Tako mi Boga, ako ta pesma zasvira još jednom,
strpaću te u taj džuboks.
Mislim da se tebi obraća.
Da, čujem ga.
Hoćeš da se bijemo?
Hoćeš da ideš u zatvor.
U zatvor, da bi pričao s tipom
kog gđa Šerif drži.
Ne sa „tipom”. S vanzemaljcem.
Ovo je glup plan.
Imao sam i gluplje. - U to ne sumnjam.
Dobro. Idemo.
Vidi,
izgledaće kao da me stvarno prebijaju.
Biće ti teško da se ne umešaš, ali moraš da ostaneš ovde.
Hoću, važi.
Hvala.
Momci.
Recite mi nešto.
Šta je vaš problem?
Lepotane. Da vidimo šta znaš.
Izgledaš kao moja sestra, Bog te voli. Šta sad?
Jebeš...
Reći ćeš „da”?
Nije kleknuo, ali prsten je prsten.
Mislim da ne želi da imam ovaj prsten.
Ali dao ti ga je.
Mislim da me testira.
Kako te testira?
Koga briga?
Šta piješ, neznanče? - Koka-kolu.
Šta još? - Koka-kolu i koka-kolu.
Ti si trezvenjak?
Ne, samo sam na dužnosti.
Kao svemirski policajac?
Ko ti je to rekao?
Tvoj partner jeste. Pretpostavljam da si i ti.
On mi nije partner. Njegov sam učenik.
Koliko učenika ima?
Samo mene.
Zašto je izabrao tebe?
Nije on, već naši šefovi.
Svemirski policajci imaju šefove?
Svi imaju šefove, zar ne?
Znači, kad završiš obuku, postaješ pravi svemirski policajac?
Ovako to ide. Zemlja ima jednog Fenjera.
Mene obučavaju za slučaj da se nešto desi Džordanu.
Znači ti si rezervni igrač.
Strpljiv sam.
Ne, nisi.
U redu, idioti. Prekinite.
Ustaj! - Da opet zovem tvoju mamu?
Napolje. Odmah.
Idemo.
Vodite ga odavde.
Bilo je lepo pričati s tobom.
Ja sam Džon.
Isprati me do kola, Džone?
Održaćeš mi lekciju?
Ne.
Zapaliću ti cigaretu.
ŠERIF OKRUGA ŠERIDAN
Jer „bez komentara” znači bez komentara.
Znaš da neću da pričam o istrazi koja je u toku.
Dobro.
Pozdravi Barb.
Pretpostavljam da si došao da izvučeš svog druga.
Hoćeš kafu?
Jesam. I ne, hvala.
Malo je nervozan jer sam ga zaključala u ostavu.
Izgleda da je baš hteo da bude uhapšen,
pa sam ga smestila u ćeliju pored osumnjičenog s kojim ne sme da razgovara.
Rekao sam mu da je to glup plan.
Trebalo je da budeš glasniji.
Mogu li da odvedem svog glupog prijatelja kući?
Ne dok ne izađe pred sudiju.
Stvarno?
I osam tačaka za težak napad i opiranje hapšenju.
Kako se izjašnjavate?
Uz dužno poštovanje, časni sude, čemu to?
„Čemu to”?
Pokušavam samo da ispitam osumnjičenog
u okviru veoma ozbiljne istrage, koju ja...
Istrage? Da li to znači da ste službeno lice?
Ako jeste, recite za zapisnik koju agenciju predstavljate?
Ja sam Zeleni Fenjer.
Nisam pitala ko ste, već čiji ste agent.
Ja sam Zeleni Fenjer, i ja sam agent... Zelenog Fenjera.
Predstavio sam se šerifu
kad sam stigao na mesto zločina i prepustio se njenoj nadležnosti.
Je li to tačno, šerife?
Da, ali „prepuštanje” je bilo prilično drsko, časni sude.
Jeste li bili drski, g. Džordane?
Ne odgovaraj na to.
Vilijam Mejkon, branilac, časni sude. Izvinite što kasnim.
G. Mejkone, optuženi je odlučio da se sam brani.
Samo zato što ne razume da ga kažnjavaju za primer,
što je apsurdno, jer je g. Džordan heroj.
Istina,
nije me angažovao...
Angažujem te.
Fantastično. Odbrana se izjašnjava da optuženi nije kriv
i moli sud da odredi razumnu kauciju,
iako je g. Džordan, tehnički gledano, u stanju da pobegne pošto
može da leti.
Ko je ovaj?
Moj muž.
Određujem kauciju od 100 000 dolara.
Čemu to? - 200 000 dolara.
Sada znate cenu svakog „čemu to”, g. Džordane.
Da probamo još jednom?
Ne, jasno je. Hvala, časni sude.
Moj otac će poslati ček vašem službeniku do ručka.
Dobro onda. G. Džordane, ne napuštajte grad.
Ročište je završeno.
Hvala za pomoć.
Zaista mi je čast.
Ali neznanci koji mi daju par stotina hiljada dolara,
bez ikakvih uslova, su obično loši momci.
Postoji uslov, g. Džordane.
Moj otac bi voleo da danas večeraš s njim.
Veliki je obožavalac i, rekao bih, istomišljenik.
Šta radiš, Bili?
Samo sam pozvao g. Džordana na ranč večeras, draga.
Oni su u braku. - Naravno da jesu.
Mali grad. Svi su povezani.
Uvredio bih se da to nije apsolutno tačno.
Bili Mejkon. Ti si Džon. - Da, gospodine.
Voliš roštilj?
Junior je vegan.
Ne veruje ni u šta što izaziva uživanje.
Ali rado ćemo doći na večeru.
Da, samo ako je šerif saglasna.
Što nas je više to bolje.
UČITE IZ PROŠLOSTI
Paramilitarci?
Ako hoda kao patka, puca iz puške kao patka,
onda je verovatno patka.
Dobro veče.
Drago mi je što ste došli. - Kako ste?
Ovo je naš sin, Noa.
Kako si, Noa? - Ovo su g. Stjuart i g. Džordan.
Noa.
Napad ili odbrana?
Gde god me stave, gospodine.
Timski igrač. Tako treba.
Izvinite, moram da se javim.
Tata vas čeka u kuhinji.
Noa, hajde da pomogneš baki.
Halo.
Da.
Može pivo?
Bože, da.
Evo.
Moj svekar već računa na tebe, a nije te još ni upoznao.
Njemu ne želiš da duguješ.
Zvučiš kao žena koja duguje nešto.
Nije kasno. Možeš jednostavno da odletiš
i izbegneš trenutak
kad ćeš poželeti da nikada nisi došao ovamo.
Ne.
Pa...
Uzbudljivo. Hal Džordan mi je upravo ušao u kuhinju
s kesom piva. Zaista sam blagosloven.
Najmanje što mogu da uradim. Ovo je Džon.
Džone. Vil Mejkon.
Rukovao bih se, ali su mi ruke umazane mesom.
Čuo sam da ne jedeš meso.
Naručio sam ti tofu odreske. Nadam se da odgovara.
Veoma ljubazno. Hvala.
Hvala tebi za službu, gospodine. Snajperista u marincima. Impresivno.
Proverio me je.
A ti mene nisi?
Isuse. Ipak si na nepoznatoj teritoriji,
iako imaš oružje za masovno uništenje.
Veruješ svima ili si arogantan.
On veruje. Ja sam arogantan.
Ne verujem nikome.
Čovek po mom ukusu.
Lepo ti je ovde, Vile.
Jeste, zar ne?
Nažalost, nije moje. Samo ga održavam.
Mogu li da pitam za koga ga održavaš?
Naravno.
Nažalost, ugovor o poverljivosti mi zabranjuje da govorim o poslodavcu.
Zbog vlade?
Molim?
Vlada. Pretpostavljam da vlada
prati tvog šefa i čeka trenutak
da upadne i da mu oduzme oružje i vlasništvo.
Misliš da smo te izvukli iz zatvora
da te uvučemo u neki rat s FBI?
Zašto biste me inače izvukli?
Zbog vanzemaljaca, sine.
Zbog čega drugog?
Ceo svet je poludeo kad si se pojavio,
kad su videli šta sve možeš. Zato nisu čuli ono što je stvarno važno.
Inteligentnog života ima na hiljadama planeta.
A mi sedimo ovde, najlakši plen u galaksiji.
Čekamo da nas progutaju.
Ovde je živeo narod Kajova, pa Su.
Pa su preko okeana došli brodovi.
Bio sam u galaksiji,
tamo je prilično mirno.
Šta će im onda svemirski policajci?
Nisam neki izolacionista s glavom u pesku.
Ali učim iz istorije.
Kolonizacija je ružna svakako,
a posebno ako si ti taj kog kolonizuju.
Ovo je samo mala mera predostrožnosti.
Izgleda kao velika mera.
Poenta je, verujem da je onaj tip u zatvoru
deo izviđačkog tima.
Pitao bih te na osnovu čega,
ali pretpostavljam da je i to poverljivo.
Moja snaja kaže da nisi baš pametan.
Tvoja snaja me sprečava da pričam sa tim tipom.
Dobro, to mogu da rešim.
U zamenu za šta?
Hajde da jedemo.
Nišaniš.
Izvinite, gospodine?
Ne nišani.
Samo zamisli da prolazi kroz to.
Pokušaj ponovo.
Nemoj da forsiraš.
Samo zamisli.
Eto! Šta sam rekao?
Šta sam ti rekao?
To je bilo sjajno.
Kako ste to znali?
Moj otac je gađao jabuke na mojoj glavi.
Bako, pogodio sam!
Pokaži mi, dušo.
Ti ovde živiš?
Zoi Mejkon.
Sad mi znaš ime.
Hajde, dušo. Idemo po ostale.
U redu. - Hajde.
Popili smo tvoje pivo, ali spakovao sam ti hranu.
Hvala lepo.
Razgovarao sam sa Keri.
Pošto imamo zajedničke interese,
dozvoliće da razgovaraš sa osumnjičenim rano ujutru.
Pa...
Vile, stvar je u tome
što ne znam koji su tvoji interesi.
Dvojica mojih momaka su sinoć skoro poginuli
u pucnjavi s ljudima koje niko ne zna.
Recimo da obojica želimo da zaštitimo planetu od takvih.
Nadam se da nisam upropastio tvoj tofu.
Ne, gospodine.
Bio je ukusan. - Dobro.
Ništa lepše nego jesti tuđ roštilj.
Laku noć, gospodo.
Šta je to bilo?
Možda sam spavao sa njegovom ženom.
„Možda”?
Definitivno sam spavao s njom.
I on zna?
Očigledno.
Gospode. Ovde smo tek 24 sata.
Oduševljen sam.
ŠERIF OKRUGA ŠERIDAN
Rekli smo u devet.
Koliko je sati?
Nije devet.
Zove se Vejlon Sanders. Profesionalni vozač kamiona.
Zvala sam mu šefa. Kaže da radi kod njega skoro pet godina.
Vanzemaljci lako nabavljaju identitete i potkupljuju ljude.
On je samo neki idiot iz Kimbola.
U bolnici su mu radili rendgen zbog polomljenog nosa.
Svi organi su na broju. Nema skriveni anteni.
Množina je „antene”.
A množina za „jedi govna”?
Juniore, reci šerifu koliko vanzemaljskih vrsta
može da prođe kao ljudsko biće?
Četrnaest. Naši medicinski testovi ih ne razlikuju od ljudi.
Kako ćeš onda dokazati? - Nateraću ga da prizna.
Ako ga samo pipneš, ideš pred sudiju.
Ili ako ga zvekneš ogromnim telefonskim imenikom
ili bilo čim što izvučeš iz tog čarobnog prstena.
Ne bih se usudio.
Deset minuta.
Treba mi samo pet.
Ući ću s tobom... - Nećeš.
Vanzemaljac, malo sutra.
Znaš, svi smo mi vanzemaljci.
Samo zavisi na kojoj planeti stojiš.
Hoćeš kafu?
Ne, hvala. Ne treba.
Pretpostavljam da samo želiš da se javiš kući ili da odeš kući.
Da, gospodine.
A kuća ti je u Kimbolu?
Uglavnom sam na putu,
ali Kimbol je mesto gde „okačim šešir”.
„Okačim šešir”. Divan ljudski izraz.
Ako si došao zbog utakmice, sigurno je važna.
Kimbol je, koliko,
dva, dva i po sata vožnje?
Da, otprilike.
Ja samo volim fudbal,
a to je naš lokalni tim...
I ja volim fudbal.
Kad je Nebraska osvojila prvo državno prvenstvo?
Molim?
Kažeš da voliš fudbal. Iz Nebraske si.
Prva titula Haskersa, kada je bila?
Bilo je... 1970. Bob Deveni.
Tačno.
Prvi igrač sa 200 jardi trčanja?
Frenk Solič?
Ima Hajsmana? - Džoni Rodžers.
Gde je Hari Poter išao u školu?
Molim?
Hari Poter, dečak čarobnjak. Kako se zvala škola?
Ne...
To je roman.
Ne čitam mnogo.
Ali gledaš filmove, zar ne? Napravili su bar 22.
Ja pratim fudbal.
U tome je fora. - Šta?
Pretvaraš se da si neko ko nisi.
Naučiš detalje,
ali ne znaš ono što svi ostali znaju.
Ne razumem. Ko ste vi zapravo?
Hal Džordan, Zeleni Fenjer.
Zadužili su me Čuvari univerzuma da štitim Sektor 2814
od vanplanetarnih pretnji.
A ti, Vejlone,
si jedna od njih.
Bože, on je stvarno pun sebe.
Nije lako učiti od nekog koga ne poštuješ.
Poštujem ga.
Ma daj.
Stvarno ga poštujem.
Zašto?
Ne znam. Neustrašiv je.
Ako ti je stalo do ljudi, muža, žene, roditelja, deteta,
onda se bojiš da ih ne izgubiš.
Kad mi je prvi put prišao,
videla sam da Džordanu nije stalo ni do koga.
I nikoga nije briga za njega.
On nije neustrašiv.
On je usamljen.
Zašto si ostao tamo? Šta si tražio?
Kad sam se pojavio nisi mogao da bežiš, morao si da se uklopiš.
Ali pre toga?
Samo sam bio na utakmici, čoveče.
Sa navijačima Kimbola koji su sada mrtvi.
Ne poznajem ih.
Rekao sam, vozim kamion.
Sigurno možeš da mi pričaš o kamionu,
ali sigurno ne znaš ništa o Bostonskoj čajanki,
Keli Klarkson, Baraku Obami ili...
Barak Obama je predsednik SAD-a.
To je sve?
Kao stanovnik Nebraske,
to je sve što imaš da kažeš o Baraku Huseinu Obami?
On je 44. predsednik. Nasledio je Džordža V. Buša.
Ima kontroverzi oko njegovog izvoda iz knjige rođenih.
Čoveče, ti si stvarno vanzemaljac.
Recimo da si u pravu.
Sranje.
Recimo, hipotetički, da nisam sa ovog slanog, smrdljivog sveta.
Da sam posetilac koji se silno potrudio da se uklopi,
da nauči opskurna pravila besmislenih igara s loptom
koje privlače više pažnje nego propadanje atmosfere
ili glad najsiromašnijih.
Da sam uložio toliki trud,
imao bih važan cilj ovde,
cilj koji zahteva potpunu diskreciju i tajnost.
Razlog koji bi morao da ostane skriven
čak i od galaktičke mirovne organizacije,
jer je u suprotnosti s mirom.
Tiče se rata.
I u tom slučaju,
ako bih pao u ruke takve organizacije,
bio bih primoran da preduzmem krajnje mere
kako moj cilj ne bi bio otkriven.
Hipotetički.
I hipotetički, šta bi te to ućutkalo?
Pilula cijanida?
To bi bilo glupo.
Daj onda pametno.
Imao bih biometrijski neutronski uređaj utkan u skelet.
Mogao bih da ga aktiviram mislima,
osim ako me odmah ne pustiš da odem.
Blefira, zar ne?
Ne izlaziš odavde, hipotetički ili ne.
A ako se razneseš,
napraviću mehur i zarobiću energiju eksplozije prstenom
i izaći ću bez ogrebotine.
Ovde si 48 sati.
Jesi li doneo fenjer da napuniš prsten?
Imam dovoljno energije.
Ali za koliko još?
Da.
Zapitaj se mogu li da oslobodim dovoljno energije
da zbrišem ceo ovaj grad.
Pričaćemo ili ćemo da eksplodiramo? Skoro će ručak.
Gotovo da izgleda kao da
želiš da umreš, Hale Džordane.
Zar to nije u suprotnosti s tvojom zakletvom?
U svetlosti dana, u tami noći...
Nemoj.
...zlo mi neće promaći. - Umukni.
Neka se sluge zla... - Rekao sam, nemoj.
...čuvaju moje moći, svetlosti Zelenog Fenjera.
Hari Poter je išao u Hogvorts, glupi vanzemaljče!
Pištiš?
Da krenemo? Treba da idemo.
Ne, prekasno je. - Zašto si ovde?
A šta drugo? Zbog osvete.
Rekoh vam da je vanzemaljac.
Vidi ga. Ne stariš.
Lažljivice.
Kako je Noa?
Visok je.
Sad je u timu. Kvoterbek.
Da li je dobar?
U državnom timu je.
To je dobro.
Zna li još neko?
Samo čuvar terena.
U redu.
NAPRED PAJONIRSI! OSETITE ZOV IGRE
ZASNOVANO NA LIKOVIMA IZ DC UNIVERZUMA
Prevod titlova: Danijela Todorović