În seara asta, în exclusivitate la 60 Minutes.
Acum zece ani, nimeni de pe Pământ nu știa
că suntem deja sub protecția cuiva care-și spune Lanterna Verde.
Apoi, fără avertisment, s-a făcut cunoscut
împiedicând un meteorit să distrugă cascada Victoria.
Sau cel puțin s-a făcut cunoscut parțial.
Acum vă prezentăm prima conversație sinceră cu un supererou.
Ai emoții?
Nu am emoții.
- Face parte din fișa postului. - Bineînțeles.
Sunt entuziasmat.
Atunci, cine ești?
Sunt Hal Jordan.
- Fir-ar să fie, Marcus! - Ne bagi pe toți în belele.
Supraveghează fereastra.
Așadar, ce vrei să știe lumea despre tine?
Sunt veteran al Forțelor Aeriene. Sunt fost pilot de teste.
Și zău...
sunt o persoană obișnuită...
ca voi.
Doar că ești și prima Lanternă Verde de pe Pământ.
Da, mai e și asta.
În multe privințe, Hal Jordan s-a născut pentru rolul pe care urma să-l joace.
Tatăl lui a fost un pilot de teste decorat
care a murit într-un accident tragic când Hal avea doar opt ani.
Hal a călcat pe urmele tatălui...
La naiba! A venit!
Haide, John, închide televizorul!
Sunt singurul de aici, dar suntem ca polițiștii de patrulă.
Fiecare vede
- ...de o parte din galaxie. - Oprește-l!
Și cum ai fost ales pentru asta?
- Există un test? - John!
- Închide televizorul! - E o singură întrebare.
Suntem terminați.
„Ți-e frică?”
Și ai spus: „Nu.”
Într-adevăr.
Cea mai mare frică a copiilor e să piardă un părinte.
Când se-ntâmplă...
nu mai ai de ce să te temi.
STEWART PUȘCAȘ MARIN
Îmi spui numele lui real?
Hal nu-știu-cum.
Hal?
Da, dle.
Afară, imediat!
Ți-e frică?
Nu, domnule!
Hai la un burger!
Fir-ar să fie!
Am întârziat.
Da, dle.
Nu spui nimic?
- Sigur nu ești supărat? - Nu, dle.
Eu aș fi supărat.
Aș dispărea două săptămâni.
Fără explicații. Aș apărea mahmur. Târziu.
Trebuie să fii puțin supărat!
Nu, domnule.
Ușor deranjat?
Nu, domnule.
De ce când spui „domnule” sună tot mai mult ca „du-te naibii”?
Habar nu am... domnule.
Te întrebi unde am fost.
Ai auzit de Pharon 4?
Ne antrenăm. Încă n-am plecat de pe planetă.
Da, așa e.
E o cloacă de planetă în pragul unui război civil.
Ideea e
că sunt mahmur pentru că sărbătoream proaspăta pace.
Și cum ai reușit?
Puțină diplomație, puțină bătaie. Știi procedura.
N-o știu, dle. Asta e ideea.
Ai tot timpul din lume.
Cu tot respectul,
facem asta de cât, de două luni?
Și încă n-am purtat inelul.
Nu te lăsa prins de bijuterii, Junior. Îl porți când te alege el pe tine.
Credeam că ideea e că Gardienii m-au ales pe mine, atâta tot.
Șefii Mari Albaștri pot crede că ești tare,
dar ești doar un prof suplinitor, Junior.
Nu ești gata să ieși în fața clasei până nu spune inelul.
Ține! Vrei să-l iei?
E un test?
E un local cu taco la vreo cinci kilometri.
Ne vedem acolo.
- Alo! - Tată, a încercat să mă omoare.
Eram în drum spre o lecție de zbor și el...
Jordan a încercat să mă omoare.
Nu te poate ucide. Încearcă doar să te intimideze.
Nu sunt intimidat.
Atunci, te testează.
Ei au voie să facă crize, noi, nu.
Inspiră, rămâi pe poziții și nu te înfuria.
Trebuie să fii calm, fiule. Poți?
Da, dle, pot să fiu calm.
Bine. Îți dorești asta, nu?
Sigur că da!
Rămâi pe drumul cel bun și slujba e a ta.
Da, așa o să fac.
La naiba!
Sunt mort?
- Poftim? - Porți inelul meu!
E o glumă?
Te-am enervat cu ceva? Dacă da, îmi pare rău.
Ție, Hal Jordan, îți pare rău?
Exact.
Cred că am o comoție.
Stai puțin!
Să începem cu începutul.
Cine ești, de-mi porți inelul?
Sunt John Stewart, ucenicul tău.
Lanternele nu au ucenici din sector.
Acum au.
În ce an suntem?
În 2016.
Sfinte...
Îmi spui ce crezi că se întâmplă?
Sunt o rezervă a conștiinței lui Hal combinată cu a inelului.
Am venit să-mi dau un mesaj.
- Deci ești Hal? - Nu. Da, în mare parte.
E ca atunci când te ascunzi în cloud.
Doar că uneori, când ai nevoie în lumea reală...
Lanternele trebuie încărcate săptămânal, de dragul posterității,
în caz că pățim ceva.
Trebuie să-ți fi spus asta.
Credeam că te antrenez.
Și eu credeam asta.
Când ai mai fost copiat?
Evident, acum zece ani.
Trebuie să mă regăsesc. Unde sunt?
Ești la cinci kilometri încolo, mănânci taco.
Bine, atunci ne duci în zbor.
Nu te-am...
învățat încă să zbori, nu?
Uite cum facem!
Spune-mi ce vrei să-ți spun!
Am încredere în tine?
Adică...
ne înțelegem?
Ne înțelegem de minune.
E grindină în Rushville, Nebraska.
- Asta e tot? - O să știu ce vreau să spun.
- Hei, Lanterna Verde! - Chiar e el?
- E grozav. - Mulțumesc.
Selfie!
- Nu l-am mai văzut. - Întreabă.
Lăsați omul să respire!
- Nu e grădină zoologică. Haide! - N-o să creadă!
Vă aduc mâncarea la masă, dle Jordan.
- Mulțumesc. - Mulțumesc foarte mult.
- Să mergem!
Uitați! Trebuie să mă întâlnesc cu el.
Crezi că fiica mea ar putea...
Sigur, vino încoace!
Așa.
- Mulțumesc. - Cu multă plăcere.
Îi lipsește costumul.
Nu am spus-o eu.
Zi-i mamei că îl port la ocazii speciale.
TACO CU CARNE
Puteam să mor.
Voiai antrenament, te antrenez.
Cum te-ai salvat? Ce ai făcut cu inelul?
Folie cu bule.
- Ești un geniu. - Da.
Desert din partea casei.
Mulțumesc foarte mult.
Pot să întreb de ce doar la ocazii speciale?
Când ești tânăr și nerăbdător și vrei să arăți ce poți,
porți cravată ca să te ia oamenii în serios.
Dar când îmbătrânești și devii mai înțelept...
îți dai seama: cravata e o pacoste.
Bună asta!
Da.
Bună.
Dă-mi inelul!
Apropo, ți-ai trimis un mesaj.
- Ce vrei să spui? - Inelul.
Conștiința ta copiată.
- Erai mult mai drăguț acum zece ani. - Ce ți-am spus?
„E grindină în Rushville, Nebraska.”
Plătește!
Afurisitule!
RIDICARE MAȘINI ÎNCHIRIATE
Îmi pare rău, nu e voie.
FOTBAL UNIVERSITAR
Serios? Pare că tot orașul e acolo.
Haide! Ajunge, nu crezi?
John Stewart. Partenerul lui Hal Jordan.
Credeam că e o singură Lanternă Verde.
Practic, mă antrenez.
Deci, un fel de ucenic?
Vorbește cu cineva.
Șefa!
Mai e unul.
Faci mișto de mine?
Zi-i să rămână pe margine cu celălalt...
Sigur, doamnă!
Ce spune?
Nu te apropia de teren.
M-ai lăsat baltă.
Te testam,
să văd dacă ești în stare să vii aici singur.
Ești aici de șase ore.
De ce mai prelucrează locul?
Urgențele din două districte.
Intervievează martori, îi scot, câte zece odată.
Clar e un ritm de oraș mic.
Nu înțeleg, ai zburat până aici ca să stai deoparte.
Răspunsul la acest mister se îndreaptă spre tine.
Dnă șerif...
Kane. El e... John Stewart.
Kerry.
John, mă antrenez cu Hal.
Ce onoare!
Pentru că a fost cu siguranță o onoare să-l întâlnesc când a sosit.
Nu e treaba voastră.
Îți zice că nu-i treaba noastră.
- Nu e. - O să fie.
Nu pot să fac iar asta.
Ești un mare șmecher, am înțeles.
Dar tu te ocupi doar de evenimentele extraterestre.
Asta e prin definiție o treabă terestră.
Victimele se dovedesc a fi extratereștri.
- Pe ce te bazezi? - Am o presimțire.
Are o presimțire.
Am o presimțire pregnantă.
Atunci, te rog, locul e al tău.
Pare cam liniștit pentru un loc unde s-a tras în mulțime, nu crezi?
Sunt șocați.
Sau nimeni nu cunoaște victimele.
Ți se pare cineva foarte supărat acolo jos?
Vezi pe cineva stând lângă cadavre?
Spune cu mine...
„Extratereștri.”
Uite ce e! Știu, crezi că ajuți, dar trebuie să ai încredere în mine.
Oamenii ăștia sunt prietenii mei. Sunt vecinii mei.
Înțeleg ce faci. Știu că nu suntem singuri.
Dar e o diferență între a auzi asta la CNN
și a vedea de aproape.
Dacă se întâmplă, ne ocupăm.
Dar, până atunci, încerc să păstrez calmul aici.
Așa că, dacă vrei să-mi faci o favoare, stai departe de dubele de știri.
Mi-a făcut plăcere.
Fiți amabili și nu-mi stați naibii în cale!
E incredibilă, nu-i așa?
Cred că te urăște de moarte.
Da, o face cu stil.
Ce se întâmplă aici?
Dacă nu mă înșel...
De ce nu-mi spui tu?
Mi se pare că Rushville a marcat un gol câștigător.
GAZDE - 24 OASPEȚI - 21
Suportul mingii e încă acolo.
Gardul e rupt.
Cred că fanii gazdelor au invadat terenul.
Fiind o rivalitate, câțiva fani ai oaspeților au intrat și ei pe teren.
Fiind vorba de Nebraska, mulți erau înarmați.
Sunt patru morți, toți în hanoracul oaspeților.
Și totuși, nimic nu explică
de ce crezi că are legătură cu extratereștrii.
Fac asta de când erai bebeluș.
Sunt singura persoană de pe planetă care a făcut treaba asta.
Când am o presimțire, am o presimțire, Junior.
„E grindină în Rushville, Nebraska.”
Ai monitorizat locul ăsta.
„Grindină” înseamnă „extratereștri”, clar. Doamne, sună la fel!
Deci știm că e mai mult decât presimțire.
- Chiar așa? - Da.
Uite ce trebuie să știi!
Asta e treaba mea.
Și, câtă vreme trăiesc, asta nu se schimbă.
Și n-am de gând să mor prea curând.
Așa că fă-ți o favoare
și respiră adânc, Junior.
La naiba!
Cred că unul e încă aici.
Da, cel în cămașă cu mânecă scurtă. Îl urmăresc de când am ajuns,
încerc să pricep de ce n-a fugit și ce mai vrea.
I-ai spus polițistei?
Sigur că nu.
Locul faptei e al ei.
Așa ai proceda dacă ai avea inelul?
Da, respect ierarhia.
Chiar te rog, respect-o!
Mă scuzi o clipă, te rog?
Hei, tâmpitule!
Ce anume din „stai naibii departe” te-a derutat?
Trebuie să vezi ceva.
Dacă voiai să-mi spui despre țăranul cu mâneci scurte
care a scăpat de haine
ca să nu-l punem lângă celelalte victime,
încerc să mă asigur că nu se sperie
și începe să tragă, ca prietenii lui morți.
Am dat-o în bară, nu?
Bănuiesc că da.
Fir-ar să fie!
FELICITĂRI ECHIPEI DIN 2016
- Vă descurcați? - Sigur.
Trebuie să-l interoghez.
N-ai să vezi!
Bună!
Salut!
Ți-e sete?
Salutare, băieți!
Îmi mai dai unul și încă unul?
Sigur că da.
Ai folosit inelul ca să falsifici bani?
Nu, am produs bani cu puterea voinței mele.
Dar n-ai putut produce nimic pentru tipul pe care-l urmăream.
Inelul ăsta e o armă periculoasă.
Când și dacă îl folosim, asta e toată chestia, Junior.
Spune-mi cum ai obținut inelul.
- Știi cum. - Da, dar mă gândesc
că ce știu eu nu e adevărat, nu?
L-am obținut pe stil vechi. N-am dat interviu pentru el.
Poate că ar fi trebuit.
Pentru o putere ca asta n-ar trebui să muncești?
Să excelezi, să arăți ce poți, în loc să fii ales la întâmplare?
De ce-ți pasă cum l-am primit?
Fiindcă de asta suntem în Nebraska.
Mai aveam câțiva ani până să fiu pilot de teste.
Toiul nopții, dormeam dus,
dar în cizme și cu blugii pe mine.
Dintr-odată, camera începe să vibreze.
Deschid ochii...
și văd o bulă mare. Al naibii de mare și de verde.
Bula asta verde mă ridică din pat.
Și-apoi îmi dau seama că o voce îmi trece prin tot corpul,
prin oase, dinți, inimă, tot. Și îmi spune...
„Ți-e frică?”
Eu zic: „Nu...
Nu mi-e frică.”
Mă smulge prin fereastră, pe cer, cum tragi un pește la mal.
Sute de kilometri în zece secunde.
Pilotez avioane de luptă, simt excelent viteza și poziția.
Așa știu exact unde m-a pus jos bula aia verde.
În Nebraska.
Nu mai mult de 40 km de unde stăm acum,
adică în mijlocul pustietății.
Un loc excelent pentru a prăbuși o navă spațială.
Era chiar în fața mea. Pilotul.
Extraterestru autentic.
Roz și chel, scuipa sânge care strălucea în întuneric.
O experiență tulburătoare.
Crezi că ești amuzant?
Rozaliul începe să vorbească și ies numai pocnituri și gâlgâieli.
E pe moarte.
Apoi îmi dă inelul lui.
Când l-am pus,
am înțeles fiecare cuvânt pe care-l spunea.
„Mă numesc Abin Sur,
responsabil pentru menținerea păcii și suveranității...
în Sectorul 2814.
Și acum e responsabilitatea ta,
fiindcă inelul te-a ales să fii succesorul meu.”
Știam ce înseamnă suveranitatea? La naiba, nu!
Și apoi a mai spus două cuvinte, ultimele lui cuvinte.
Și le-a cam șoptit,
așa că nu sunt sigur dacă a spus „baftă” sau „la naiba”.
Oricum, se pare că Pământul nu mai e în jurisdicția lor.
Cloacă galactică afurisită.
Omul primește inelul. Afurisită întâmplare!
Șefii Mari Albaștri nu vor o Lanternă
pe lângă planeta noastră mizerabilă.
Și de asta instinctul mi-a zis mereu că prăbușirea aia n-a fost un accident.
Când spune că vine o furtună,
mă asigur că e cineva la pândă și-mi spune când vine.
Halograma.
„Halogramă.” Ce inteligent!
- Mulțumesc. - Nu atât de inteligent.
Hei, Jordan! Belitule!
Mă ignori?
Zău, dacă mai aud o dată cântecul ăla,
te bag în tonomatul ăla nenorocit.
Cred că vorbește cu tine.
Da, îl aud.
Vrei să ne batem?
Vrei să mergi la închisoare.
Vrei să fii arestat ca să poți vorbi cu tipul
cu care ea nu vrea să vorbești.
Nu e „tip”. E „extraterestru”.
E un plan stupid.
- Am avut și mai și. - Nu mă îndoiesc.
Bine, începem.
Uite ce e...
O să pară că mă bat măr.
O să fii tentat să intervii, dar vreau să rămâi aici.
Se face. Te descurci.
Mulțumesc.
Băieți!
Spuneți-mi ceva, vă rog!
Ce problemă aveți cu versurile astea cu patine?
Ce băiat drăguț!! Să vedem ce poți!
Vai, arăți ca sora mea, Dumnezeu te iubește. Și ce vrei?
Să te ia...
O să spui „da”?
N-a îngenuncheat, dar inelul e inel.
Nu cred că vrea să am inelul ăsta. Vreodată.
Dar ți l-a dat.
Cred că mă testează.
Cum te testează?
Cui îi pasă?
- Ce bei, străine? - Cola.
- Cola cu ce? - Cola cu cola.
Doar nu ești abstinent!
Nu, dar sunt la muncă.
Polițist spațial.
Cine ți-a spus că-s polițist?
Partenerul tău este. M-am gândit că și tu ești.
Nu e partener. Sunt ucenicul lui.
Câți ucenici are?
Doar pe mine.
De ce te-a ales pe tine?
Nu el a ales, ci șefii.
Polițiștii spațiali au șefi?
Haide, toată lumea are șefi, nu?
Deci, odată ce ești pregătit, devii oficial polițist spațial?
E așa: Pământul are o Lanternă.
Deci sunt instruit în caz că... i se întâmplă ceva lui Jordan.
Rezervă de conducător de joc.
Am răbdare.
Nu, n-ai.
Bine, idioților, terminați!
- Sus! - O sun iar pe mama ta?
Ieșiți! Acum!
Să mergem!
Luați-l de aici!
Mi-a făcut plăcere, străine!
Eu sunt John.
Condu-mă la mașină, John!
Îmi ții o prelegere?
Nu.
O să-ți dau un foc.
DISTRICTUL SHERIDAN DEPARTAMENTUL ȘERIFULUI
Pentru că „nu comentez” înseamnă „nu comentez”.
Nu vorbesc despre anchete în desfășurare, știi bine.
Bine, în regulă.
Salut-o pe Barb!
Să înțeleg că ai venit să-ți scoți prietenul.
Vrei cafea?
Da. Și nu, mersi.
E cam supărat, pentru că l-am încuiat în debara.
Pare că a vrut să fie arestat,
așa că l-am închis alături de suspectul cu care i-am zis că nu poate vorbi.
I-am spus că e un plan stupid.
Trebuia să-i spui mai tare.
Pot să-mi duc prietenul prost acasă?
După ce-și primește sentința.
Pe bune?
Opt capete de acuzare, agresiune gravă și opunere la arestare.
Cum pledează acuzatul?
Cu tot respectul, onorată instanță, zău așa!
„Zău așa”?
Încerc să interoghez un suspect
într-o anchetă foarte importantă, pe care...
Anchetă. Să înțeleg, dle, că sunteți polițist?
Dacă da, puteți spune ce agenție reprezentați?
Sunt Lanterna Verde.
Nu te-am întrebat cine ești. Am întrebat la ce birou ești agent.
Sunt Lanterna Verde și sunt agent al... Lanternei Verzi.
M-am prezentat Doamnei Justiție de colo
când am ajuns la locul faptei și am respectat jurisdicția ei.
Așa a fost, dnă șerif?
Da, dar a fost destul de obraznic, onorată instanță.
Ești obraznic, dle Jordan?
Da, nu răspunde!
William Macon, apărător. Scuze de întârziere.
Dle Macon, inculpatul a ales să se apere singur.
Asta doar pentru că nu înțelege că e dat exemplu,
ceea ce e absurd, onorată instanță, având în vedere că dl Jordan e un erou.
E adevărat,
oficial nu m-a...
Ești angajat. Îl angajez.
Grozav! Apărarea pledează „nevinovat”
și vă roagă să stabiliți o cauțiune rezonabilă,
chiar dacă practic există un mare risc ca dl Jordan să fugă, pentru că...
poate zbura.
Cine e tipul?
Soțul meu.
Stabilesc o cauțiune de 100.000$.
- Zău așa! - 200.000$.
Acum știi cât costă un „Zău așa!”, dle Jordan.
Mai încercăm unul?
Nu, s-a înțeles și mulțumesc, onorată instanță.
Tata o să ducă cecul la casierie până la prânz.
În regulă, atunci. Dle Jordan, nu plecați din oraș!
Ședința se suspendă.
Mersi că m-ai salvat.
O adevărată onoare.
Dar cred că străinii care-mi dau sute de mii de dolari
fără obligații se dovedesc de obicei a fi răufăcători.
Dar există obligații, dle Jordan.
Tatălui meu i-ar plăcea să ia cina cu tine în seara asta.
E un mare fan și un tip cu care ai multe în comun.
Ce faci, Billy?
Îl invitam pe dl Jordan la fermă în seara asta, iubito.
- Sunt căsătoriți. - Sigur că sunt.
E un orășel, toți sunt rude.
M-aș simți jignit dacă n-ar fi adevărat.
- Billy Macon. Tu trebuie să fii John. - Da.
Îți place grătarul?
Junior e vegan.
Nu crede în ce provoacă plăcere.
Dar ne-ar plăcea să venim.
Da, doar dacă e de acord dna șerif.
În mai mulți e mai bine.
STUDIAZĂ TRECUTUL
Miliție?
Merge ca o rață, trage cu AR-15 ca rața,
bla-bla, deci... rață.
Bună seara!
- Mă bucur că ați venit. - Ce mai faceți?
El e băiatul nostru, Noah.
- Ce faci, Noah? - Noah, dl Stewart și dl Jordan.
Noah.
Atac sau apărare?
Oriunde e nevoie, dle.
Jucător de echipă. Bun băiat!
Îmi pare rău, trebuie să răspund.
Tata vă așteaptă în bucătărie, domnilor.
Noah, vino s-o ajuți pe bunica!
Hei!
Da.
Vrei o bere?
Doamne, da!
Poftim!
Socrul meu te are la mână și nici nu l-ai cunoscut.
Nu e bine să-i fii dator.
Pari o femeie cu datorii.
Nu e prea târziu. Poți zbura acasă.
Scutește-te de momentul nu prea îndepărtat
în care o să-ți dorești să nu fi venit aici.
Nu.
Ei bine...
Incitant, Hal Jordan tocmai a intrat în bucătăria mea,
dar cu niște beri. Sunt binecuvântat.
Măcar atât pot să fac. El e John.
John. Will Macon.
Aș da mâna, dar sunt plin de carne.
Umblă vorba că nu te bagi la așa ceva.
Ți-am comandat fripturi de tofu. Sper să te mulțumească.
E foarte amabil, apreciez gestul.
Și eu apreciez serviciul tău, dle. Lunetist. Sunt impresionat.
S-a documentat.
Voi nu?
Doamne, ați intrat pe un teritoriu necunoscut
cu o armă de distrugere în masă pe deget.
Asta e ori încredere, ori aroganță.
El e încrederea, eu, aroganța.
Nu am încredere în nimeni.
Un om cum îmi place mie.
Ai o casă frumoasă aici, Will.
Da, nu-i așa?
Din păcate, nu e a mea, sunt doar îngrijitorul.
Pot să întreb pentru cine o îngrijești?
Sigur că poți.
Din păcate, acordul îmi interzice să discut sau să-mi identific angajatorul.
Din cauza guvernului?
Poftim?
Guvernul. Cred că guvernul.
Probabil îți urmărește șeful, așteptând
să dea buzna să-i ia armele și drepturile.
Crezi că te-am scos pe cauțiune
ca să te înrolăm într-un război tembel cu FBI-ul?
Altfel, de ce m-ai scoate pe cauțiune?
Din cauza extratereștrilor, fiule.
De ce altceva?
Omule, toată lumea a luat-o razna când ai apărut.
Are logică, văd ce poți face. Dar nu asta e cel mai important.
Sunt mii de planete cu viață inteligentă.
Și iată-ne aici, la mâna tuturor,
așteptând să fim haliți.
Pământul pe care suntem acum a fost Kiowa, apoi Sioux.
Dar au venit corăbii de peste ocean.
Ca unul care a petrecut timp în galaxie,
zic că e un loc destul de liniștit.
Atunci, ce nevoie au de polițiști spațiali?
Nu sunt un izolaționist nebun cu capul în nisip.
Dar studiez istoria.
Colonizarea e urâtă din orice perspectivă, dar îți zic...
e al naibii de sumbră dacă tu ești cel colonizat.
Toate astea... Le-aș numi „un dram prevenție”.
Pare un pic mai mult decât un dram.
Ideea e: cred că tipul care stă la răcoare în celula șerifului
face parte dintr-o echipă avansată.
Aș întreba ce motiv ai să crezi,
dar cred că ține de acordul tău de confidențialitate.
Nora mea spune că nu ești așa deștept.
Nora ta mă împiedică să vorbesc cu tipul.
Bine, pot să rezolv asta.
În schimbul a ce?
Hai să mâncăm!
Țintești.
Poftim, dle?
Nu ținti!
Imaginează-ți că trece.
Încearcă din nou.
Nu forța.
Imaginează-ți doar.
Așa! Ce ți-am spus?
Ce-am zis?
A fost grozav.
De unde știi?
Tata îmi zbura mere de pe cap cu pistolul.
Bunico, am marcat!
Arată-mi, scumpule!
Locuiești aici?
Zoe Macon.
Acum știi numele meu.
Hai, scumpule! Să-i găsim!
- Bine. - Haide!
Ți-am băut toată berea, dar ți-am pus niște resturi de mâncare.
Sunt îndatorat.
Și am vorbit cu Kerry.
Cum avem interese comune,
e dispusă să te lase să vorbești cu suspectul la prima oră.
Ei bine...
Asta e chestia, Will.
Nu știu ce interese ai.
Doi dintre băieții mei era să fie uciși aseară
într-un schimb de focuri cu tipi nemaivăzuți.
Nu crezi că amândoi protejăm planeta de oricine nu s-a născut pe ea?
Sper că nu ți-am stricat toful, soldat.
Nu, domnule.
- A fost delicios. - Bine.
Nimic nu e mai bun decât grătarul altuia.
Noapte bună, domnilor!
Ce-a fost asta?
Poate m-am culcat cu soția lui.
„Poate”?
Sigur m-am culcat cu soția lui.
Și el știe?
Se pare că da.
Doamne! Suntem aici doar de 24 de ore.
Sunt impresionat.
DISTRICTUL SHERIDAN DEPARTAMENTUL ȘERIFULUI
Am spus „ora 9:00”.
Cât e ceasul?
Nu e 9:00.
Îl cheamă Waylon Sanders, șofer de camion.
I-am sunat șeful, cică lucrează pentru el de aproape cinci ani.
Extratereștrii știu să obțină acte și să plătească oameni să mintă.
E doar un dobitoc de la Kimball.
I-au făcut radiografii la spital pentru nasul spart.
Toate organele au fost verificate. Nu are anteni ascunse.
Pluralul pentru antenă este „antene”.
Care e pentru „mănânci căcat”?
Junior, zi-i dnei șerif câte specii au
tehnologia de a părea oameni.
Paisprezece. RMN, radiografie, analize de sânge, nimic nu-i deosebește.
- Deci nu poți dovedi. - Îl fac să mărturisească.
Dacă-l atingi, te întorci în fața judecătoarei.
Și dacă-l lovești cu cărți de telefon verzi
sau orice altceva magic din inelul tău.
N-aș îndrăzni.
Zece minute.
Îmi ajung cinci.
- Vin cu tine... - Nu.
Extraterestru pe naiba!
Suntem cu toții extratereștri.
Depinde pe ce planetă stai.
Vrei o ceașcă de cafea?
Nu, mulțumesc.
Cred că vrei doar să suni acasă... să ajungi acasă, pun pariu.
Da, dle.
Și acasă înseamnă Kimball?
Păi, sunt pe drumuri mai tot anul,
dar la Kimball mi-e casa, domnule.
„Mi-e casa.” Ce expresie umană încântătoare!
Dacă ai venit pentru marele meci, trebuie să fie o mare rivalitate.
Adică, Kimball e
la două ore, două și jumătate?
Da, domnule, cam așa.
Îmi place fotbalul,
e o echipă gazdă și...
Și mie îmi place fotbalul.
Când a câștigat Nebraska primul campionat național?
Poftim?
Îți place fotbalul. Ești din Nebraska.
Primul campionat luat de Huskers... Când a fost?
A fost... în 1970, Bob Devaney.
Așa este.
Ce zici de primul lor mare fundaș?
Frank Solich?
- Primul Heisman? - Rodgers.
Unde a fost elev Harry Potter?
Poftim?
Harry Potter, băiatul vrăjitor. Cum se numea școala?
Nu...
A fost o carte.
Nu citesc mult.
Te duci la film, nu-i așa? Au făcut doar vreo 22.
Mă uit mult la fotbal.
- Asta e șmecheria, nu? - Poftim?
Când te prefaci că ești cine nu ești.
Înveți toate detaliile,
dar nu înveți ce știe toată lumea.
Nu înțeleg. Cine ești tu, mai exact?
Hal Jordan, Lanterna Verde.
Însărcinat de Gardienii Universului să protejez Sectorul 2814
de toate amenințările extraplanetare.
Și tu, Waylon,
ești una dintre ele.
Doamne, chiar e plin de sine, nu-i așa?
Nu poate fi ușor să înveți de la cineva pe care nu-l respecți.
Îl respect.
Haide!
Zău!
De ce?
Nu știu. E neînfricat.
Dacă-ți pasă de oameni... Înțelegi, soț, soție, părinte, copil...
Atunci, ți-e frică să nu-i pierzi.
Cum l-am văzut apropiindu-se țanțoș
mi-am dat seama că lui Jordan nu-i pasă de nimeni.
Și nimănui nu-i pasă de el.
Nu e neînfricat.
E singur.
Dar de ce ai mai rămas? Ce căutai?
Când am venit, înțeleg că nu puteai fugi, trebuia să te integrezi.
Dar înainte de asta?
Tocmai am fost la un meci de fotbal de liceu.
Cu ceilalți fani Kimball care sunt morți acum.
Nu-i cunosc, bine?
Ți-am spus, conduc un camion.
Da, sigur poți spune multe despre camion,
dar pun pariu că nu știi chestii din istorie,
ceva despre Kelly Clarkson, Barack Obama sau Ru...
Barack Obama e președintele SUA.
Atât?
Ca țăran din Nebraska,
asta e părerea ta despre Barack Hussein Obama?
E al 44-lea președinte. I-a urmat lui George W. Bush.
Există controverse cu privire la certificatul de naștere.
Fir-ar să fie, ești extraterestru!
Să spunem că ai dreptate.
La naiba!
Să spunem, ipotetic, că nu sunt din lumea asta sărată și mirositoare.
Un vizitator care s-a străduit mult să se ascundă bine și să învețe
regulile tainice ale competițiilor inutile care implică mingi
care captivează cumva mai multă atenție decât atmosfera deteriorată
sau foamea celor mai puțin norocoși.
Dacă aș fi făcut atâtea eforturi,
aș fi aici cu un scop important,
care presupune multă discreție, secrete,
un scop care ar trebui ascuns
de o forță galactică de menținere a păcii,
pentru că e vorba de exact opusul păcii,
adică războiul.
Ca atare,
dacă aș cădea în mâinile unei astfel de organizații,
aș fi forțat să iau măsuri drastice
ca să mă asigur că scopul meu nu e dezvăluit...
Ipotetic.
Și, tot ipotetic, ce ai avea ca să-ți ții gura?
O pastilă cu cianură?
Gândești la scară mică.
Zi-o pe aia mare!
Aș avea un dispozitiv de neutroni țesut în scheletul meu.
L-aș putea activa cu un gând...
Dacă nu mă lași să ies pe ușa aia acum.
Blufează, nu?
Nu pleci de aici, ipotetic sau altfel.
Și, dacă te arunci în aer,
o să fac un balon, rețin tot suflul cu inelul meu
și plec fără o zgârietură.
Ești aici de 48 de ore.
Ai adus lanterna să-ți reîncarce inelul?
Am destulă putere.
Dar pentru cât timp?
Da.
Ar trebui să te întrebi dacă pot elibera destulă energie
pentru a rade tot orașul.
Vorbim sau explodăm? Pentru că e aproape ora prânzului.
Aproape că pare că tu...
vrei să mori, Hal Jordan.
Asta nu-ți încalcă jurământul prețios?
În cea mai luminoasă zi, cea mai neagră noapte...
Nu o face!
- ...niciun rău nu-mi scapă. - Gura!
- Cei care venerează puterea răului... - Am spus să n-o faci!
...ai grijă la puterea mea... Lumina Lanternei Verzi.
Harry Potter a fost la Hogwarts, extraterestru ignorant ce ești!
Bipăi?
Plecăm? Ar trebui s-o ștergem!
- E prea târziu. - Ce cauți aici?
Ce altceva? Răzbunare.
Ți-am spus că e extraterestru!
Uită-te la tine! Abia dacă ai îmbătrânit un pic.
Mincinoaso!
Cum e Noah?
Înalt.
E în echipă acum. Conducător de joc.
E bun de ceva?
E în echipa statului.
E bine.
Mai știe cineva?
Doar îngrijitorul.
În regulă.
HAI, PIONEERS! ADRENALINĂ!
BAZAT PE PERSONAJE CREATE PENTRU DC
Subtitrarea: Anca Tach