Тази вечер ексклузивно в "60 минути".
Преди десет години никой на Земята не подозираше,
че сме под защитата на някого, наричащ себе си Зеления фенер.
И след това, без да подозираме, той се показа,
като драматично спря метеор, който щеше да унищожи водопада Виктория.
Или поне отчасти се показа.
Сега ви представяме първото лично интервю със супергерой.
Притеснявате ли се?
Никога.
Това е част от работата. - Разбира се.
Вълнувам се.
В такъв случай, кой сте вие?
Хал Джордан.
Проклятие, Маркъс! - Всички ще загазим.
Просто пази прозореца.
Какво искате светът да знае за вас?
Ветеран от Военновъздушните сили съм. Бивш летец изпитател.
И всъщност…
…обикновен човек…
…като теб.
Обаче сте и първият Зелен фенер от Земята.
И това.
В много отношения Хал Джордан е роден за ролята, която по-късно играе.
Баща му е бил награждаван летец изпитател,
загинал трагично в катастрофа, когато Хал е на осем.
Хал продължава по стъпките на баща си…
По дяволите. Прибира се!
Проклятие. Хайде, Джон, изключи го.
В случая важи само за мен, но ние сме като квартални полицаи.
Само че всеки от нас
отговаря за част от галактиката. - Спри го!
И вие как бяхте избран за тази част?
Има ли изпит? - Джон!
Спри телевизора. - В него има само един въпрос.
Здравата я загазихме.
"Страх ли те е?"
И вие отговорихте: "Не".
Точно така.
Най-големият страх на всяко дете е да не загуби родител.
Когато това се случи…
…не остават други страхове.
СТЮАРТ МОРСКА ПЕХОТА НА САЩ
Ще ми кажеш ли истинското му име?
Хал някой си.
Хал?
Да, сър.
Излизай веднага.
Страх ли те е?
Не, сър.
Да вървим за бургери.
По дяволите.
Закъснях.
Да, сър.
Нищо ли няма да кажеш?
Сигурен ли си, че не си ядосан? - Не съм.
Аз бих бил бесен.
Покривам се за цели две седмици.
Без обяснение. Появявам се махмурлия. Закъснявам.
Поне малко си ядосан.
Не, сър.
Леко разстроен?
Не, сър.
Защо всяко "сър" започва все повече да звучи като "майната ти"?
Нямам представа… сър.
Сигурно се чудиш къде съм бил.
Чувал ли си за Фарон 4?
В обучение съм. Още не сме напускали планетата.
Да, така е.
Това е една дупка, която бе на ръба на гражданска война.
Въпросът е,
че съм махмурлия, защото празнувах новия мир.
Как успя да го постигнеш?
Малко дипломация, малко юмруци. Знаеш как става.
Всъщност не знам. В това е въпросът.
Имаш цялото време на света.
С цялото ми уважение,
но правим това от колко време? Два месеца?
И още не съм слагал пръстена.
Не гледай бижуто, Младши. Ще го сложиш, като те изберат.
Въпросът е, че Пазителите на Вселената вече ме избраха.
Сините шефове те мислят за голямата работа,
но ти си като един заместник-учител, Младши.
Не си готов, докато пръстенът не го реши.
Заповядай. Искаш ли го?
Това тест ли е?
На около 5 км напред по пътя продават такоси.
Ще се срещнем там.
ФЕНЕРИ
Ало. - Тате, той се опита да ме убие.
Бяхме тръгнали на урок по летене и…
Джордан се опита да ме убие.
Не може да те убие. Просто се опитва да те провокира.
Не съм провокиран.
Значи те тества.
Те имат право на изблици, ние не.
Поеми дъх, стегни се и овладей емоциите.
Трябва да си спокоен. Ще успееш ли?
Да, сър. Ще успея.
Добре. Искаш да се получи, нали?
Разбира се.
Продължавай в същия дух и позицията ще е твоя.
Добре.
По дяволите.
Мъртъв ли съм?
Моля? - Носиш пръстена ми.
Мислиш се за забавен?
Да не те ядосах с нещо? Ако е така, съжалявам.
Хал Джордан съжалява за нещо?
Точно така.
Явно имам сътресение.
Почакай малко.
Да започнем отначало.
Кой си и защо си с пръстена ми?
Джон Стюарт. Твой ученик.
Фенерите нямаме ученици от своя сектор.
Вече имате.
Коя година е?
2016.
Леле…
Ще ми кажеш ли какво става според теб?
Аз съм резервно копие на съзнанието на Хал.
Предавам си послание.
Значи си Хал? - Не. Да. До голяма степен.
Както като държиш файлове в облака.
Когато обаче ти потрябват в истинския свят…
Фенерите ги качват там всяка седмица заради идните поколения,
в случай че нещо стане с нас.
Трябва да съм ти го казал.
Нали те обучавам?
И аз така мислех.
Откога е последното ти копие?
Явно отпреди десет години.
Трябва да стигна до себе си. Къде съм?
Ядеш такоси на около 5 км по пътя.
Значи ще летя дотам с теб.
Не съм…
…те научил да летиш, нали?
Слушай какво.
Кажи ми какво послание искаш да ти предам.
Мога ли да ти вярвам?
В смисъл…
Разбираме ли се?
Разбираме се супер.
В Рашвил, Небраска, има градушка.
Само това ли? - Ще схвана идеята.
Това е Зеления фенер. - Наистина ли е той?
Жестоко. - Благодаря.
Време е за селфи!
Не го бях виждала. - Помоли го.
Оставете го да диша.
Не сме в зоопарка. Хайде. - Никой няма да повярва.
Ще ви донеса храната, г-н Джордан.
Благодаря. Много благодаря. - Благодаря.
Благодаря. - Да се махаме.
Виж! Гледай! Видях се с него.
Аз… Дали дъщеря ми може да…
Разбира се. Ела тук. Хайде. Ела.
И така.
Готово.
Благодаря ви. - За нищо.
Тя иска пак да сте с костюм.
Не съм казвала такова нещо.
Кажи на мама, че го нося по специални поводи.
ТАКОСИ КАРНИТАС
Можеше да умра, мамка му.
Искаш да те обучавам, това и правя.
Как се спаси? Какво сътвори с пръстена?
Опаковъчно фолио.
Гений. - Да.
Десертът е от нас.
Много ви благодаря.
Защо само по специални поводи?
Както когато си млад и жадуваш да се докажеш,
носиш вратовръзки, за да те приемат насериозно,
но когато остарееш и помъдрееш…
…осъзнаваш, че те са цирей в задника.
Това бе добро.
Да.
Това бе добро.
Дай ми пръстена.
Имаш съобщение от себе си.
Моля? - Чрез пръстена.
Съобщение от копие на съзнанието ти.
Преди десет години си бил по-мил. - Какво казах?
"В Рашвил, Небраска, има градушка."
Плати сметката.
Шибаняк.
КОЛИ ПОД НАЕМ НА МЯСТО
РАШВИЛ
Съжалявам, не пускаме никого.
2016 - УЧИЛИЩЕН ОТБОР
Сериозно? Май целият град е там.
Стига. Не мислиш ли, че вече прекалявате?
Джон Стюарт. Партньори сме с Хал Джордан.
Мислех, че има само един Зелен фенер.
В обучение съм.
Значи си като помощник?
Просто се обади.
Здрасти, шефе.
Дойде още един от тях.
Шегуваш ли се?
Кажи му да стои настрана заедно с другия шибан…
Да, госпожо.
Какво стана?
Не се бъркай в работата.
Заряза ме.
Изпробвах те,
исках да видя дали ще успееш да стигнеш сам.
От шест часа си тук.
Защо още обработват местопрестъплението?
Спешни служби от два различни окръга.
Разпитват свидетели и ги извеждат по десет наведнъж.
С темпото на малкия град.
Не разбирам. Летя чак дотук, за да висиш на пейката.
Отговорът на тази мистерия идва.
Шериф…
…Кейн. Това е Джон Стюарт.
Кери.
Джон. Хал ме обучава.
Каква чест.
Определено бе чест, като дойде и се запознах с него.
Нямате юрисдикция…
Нямали сме юрисдикция.
Нямате. - Ще я имаме.
Писна ми вече.
Важна клечка си, ясно,
но юрисдикцията ти е само над извънземни случаи.
Това тук си е съвсем земен случай.
Жертвите ще се окажат извънземни.
Защо мислиш така? - Предчувствие.
Предчувствие.
Имам много силно предчувствие.
Е, значи случаят е твой, а?
Изглежда малко вяло като за масова стрелба. Не мислиш ли?
Хората са в шок.
Или никой не познава жертвите.
Да виждаш някой прекалено разстроен?
Някой опечален край телата?
Кажи го заедно с мен…
"Извънземни."
Знам, че си мислиш, че помагаш, но трябва да ми се довериш.
Тези хора са мои приятели. Мои съседи.
Те знаят каква е работата ти. Знаят, че си насреща,
но има разлика между това да чуеш нещо по новините
и да го видиш с очите си.
Ако се окажеш прав, ще действаме,
но дотогава ще се опитам да запазя обстановката спокойна,
така че ми направи услуга и не припарвай до новинарските екипи.
Беше ми приятно.
И двамата бъдете така мили и не ми се пречкайте, мамка му.
Жестока е, нали?
Мисля, че те мрази в червата.
Тя така си мрази.
Какво става всъщност?
Ако не греша…
Защо не ми кажеш ти?
Явно Рашвил са отбелязали победоносен гол.
ДОМАКИНИ - 24 ГОСТИ - 21
Поставката за топката още е там.
Оградата е счупена.
Феновете на домакините са нахлули на терена.
Това е съперничество и същото са направили и някои фенове на гостите.
В Небраска сме, така че доста от тях са имали оръжие.
Четири трупа, всички с екипи на гостите.
И нищо от това не обяснява
защо смяташ, че са намесени извънземни.
Работя това, откакто ти си бил бебе.
Аз съм единственият на планетата, който е работил това.
Щом казвам, че имам предчувствие, значи имам.
"В Рашвил, Небраска, има градушка."
Наблюдавал си точно това място.
Явно "градушка" значи "извънземни", макар да не звучат еднакво.
И двамата знаем, че не е само предчувствие.
Така ли? - Да.
Ще ти кажа само едно нещо.
Това е моята работа
и докато съм жив, това няма да се промени,
а нямам намерение да умирам скоро,
така че защо не си направиш услуга
и не успокоиш топката, Младши?
Мамка му.
Един от тях май още е тук.
Този с късите ръкави. Държа го под око, откакто дойдох,
опитвам се да разбера защо не е духнал и какво иска.
Каза ли на шерифа?
Разбира се, че не.
Местопрестъплението е нейно.
Така ли би играл, ако имаше пръстена?
Да, уважавам йерархията.
Ами върви да я уважиш.
Ще ме извините ли?
Ей, глупендер.
Кое не разбра, като казах да не припарваш?
Трябва да видите нещо.
Ако ще ми кажеш за селяка с късите ръкави,
който захвърли дрехите си,
за да не го свържем с другите жертви,
старая се да не го уплаша
и да не почне да стреля като мъртвите си дружки.
Сгафих, нали?
Май да.
Мамка му.
ПОЗДРАВЛЕНИЯ ЗА УЧИЛИЩНИЯ ОТБОР 2016
Държите ли го? - Да.
Трябва да го разпитам.
Ама разбира се.
Здравей.
Ехо.
Жаден ли си?
Привет, хора.
Може ли още едно, още едно и още едно?
Разбира се.
Използва пръстена, за да си направиш пари?
Не. Материализирах пари със силата на волята си.
Но не можа да материализираш нещо срещу този, когото преследвах. Ясно.
Този пръстен е опасно оръжие.
Въпросът е кога и дали да го използваш, Младши.
Кажи как го получи.
Знаеш как. - Да,
но може и да не е вярно.
По старомодния начин. Не съм се явявал на интервю.
А може би е трябвало.
Тази власт не трябва ли да се заслужи?
Да изпъкваш, да се доказваш, вместо да те изберат на случаен принцип?
Какво ти пука откъде имам пръстена?
Защото мисля, че това е причината да сме в Небраска.
От няколко години бях летец изпитател.
Беше посред нощ, за пореден път недоспал,
още не се бях съблякъл.
Изведнъж стаята ми започна да вибрира.
Отворих очи…
Беше се появил голям шибан балон. Голям зелен балон, мамка му.
Този зелен балон ме вдигна от леглото.
След това усетих глас да минава през цялото ми тяло,
през костите, зъбите, сърцето - навсякъде. Той ме попита:
"Страх ли те е?".
Отвърнах: "Не…
Не ме е страх".
Запрати ме през прозореца като риба на въдица.
Няколкостотин километра за десет секунди.
Пилотирал съм джетове, имам усет за скоростта във въздуха.
Затова знаех къде точно ме стовари балонът.
В Небраска.
На по-малко от 30 км от това място,
което е насред нищото.
Идеално за катастрофа на космически кораб.
Той стоеше пред мен. Пилотът.
Истинско извънземно.
Розов и плешив, кашляше светеща в тъмното кръв.
Беше доста напрегнато.
Хей! За много забавен ли се имаш?
Пинко се разприказва, но чувах само щракания и гърлени звуци.
Умираше.
Тогава ми подаде пръстена си. Да.
Когато го сложих,
започнах да разбирам всяка дума.
"Казвам се Абин Сур,
отговарям за мира и суверенитета
на сектор 2814.
Сега тази отговорност е твоя,
тъй като пръстенът те избра за мой наследник."
Дали знаех какво е "суверенитет"? Не, мамка му.
След това промълви още нещо, последните си думи.
Прошепна ги,
не знам дали каза "Късмет", или "Живот проклет".
Както и да е, оказа се, че Земята далеч не им е в юрисдикция.
Затънтено място.
Човек получи пръстена абсолютно случайно.
Сините шефове не са искали Фенер
да припарва до нашата кочина.
Затова интуицията ми винаги ми е казвала, че катастрофата не е случайна.
Ако се задава някаква каша,
гледам да има кой да ми каже кога точно да я очаквам.
Халограмата.
"Халограма". Умно.
Благодаря. - Не е чак толкова умно.
Ей, Джордан! Смотаняк!
Игнорираш ли ме?
Бог да ми е на помощ, ако тази песен тръгне пак.
Ще те навра в шибания джубокс.
Хал, май говори на теб.
Да, чувам го.
Искаш ли да се бием?
Искаш в затвора.
Искаш да влезеш в затвора, за да говориш с човека,
с когото шерифа не ти позволява.
Не е човек, а извънземно.
Това е глупав план.
Имал съм и по-глупави. - Не се съмнявам.
Добре, започва се.
Слушай,
ще изглежда, че направо ме размазват от бой.
Ще се изкушаваш да се включиш, но си стой тук.
Дадено. Нямаш грижи.
Благодаря.
Ей, момчета.
Ще ви питам нещо.
Какъв е шибаният ви проблем с песента?
Хубавец. Да видим какво можеш.
Боже. Приличаш на сестра ми. Господ те обича. Сега какво?
Майната ти…
Ще кажеш ли "да"?
Не падна на колене, но пръстенът си е пръстен.
Не мисля, че иска да имам този пръстен.
Все пак ти го даде.
Мисля, че ме тества.
Как?
На кого му пука?
Какво пиеш? - Кока-кола.
С какво? - Само кока-кола.
Да не си въздържател?
Не, просто съм на работа.
Като космическо ченге.
Кой ти каза това?
Партньорът ти е такъв. Реших, че и ти си такъв.
Той не ми е партньор. Обучава ме.
Колко човека обучава?
Само мен.
Защо е избрал теб?
Не ме избра той, а шефовете.
Космическите ченгета имат шефове?
Всеки си има шеф, нали така?
И след като те обучи, ти също ставаш космическо ченге, така ли?
Нещата стават по друг начин. На Земята има само един Фенер.
Обучават ме, в случай че… нещо стане с Джордан.
Ти си резерва.
Аз съм търпелив.
Не, не си.
Добре, идиоти. Престанете.
Стани! - Пак ли да викам майка ти?
Чупката. Веднага.
Да вървим.
Изведете го оттук.
Беше приятно да побъбрим.
Казвам се Джон.
Ще ме изпратиш ли, Джон?
Ще ме поучаваш ли?
Не.
Ще ти дам огънче.
ОКРЪГ ШЕРИДАН ШЕРИФСКО УПРАВЛЕНИЕ
Казах, че няма да давам коментари.
Знаеш, че няма да обсъждам активно разследване.
Добре. Хубаво.
Поздрави Барб.
Предполагам, че идваш да измъкнеш приятеля си.
Искаш ли кафе?
Затова идвам. И не, благодаря.
Не е на кеф, защото го заключих при препаратите за почистване.
Сякаш целеше да го арестуват,
затова е там, където не може да говори със заподозрения.
Предупредих го, че планът е глупав.
Да беше по-настоятелен.
Може ли да прибера глупавия си приятел?
Не и докато не мине през съда.
Говориш сериозно?
Осем обвинения за нападение и съпротива при арест.
Как пледира обвиняемият?
С цялото ми уважение, Ваша чест… Стига де.
"Стига де"?
Просто исках да разпитам заподозрян
в хода на сериозно разследване, което…
Разследване. Да разбирам ли, че сте служител на реда?
Ако е така, ще кажете ли коя агенция представлявате?
Аз съм Зелен фенер.
Не попитах кой сте, а на кое бюро сте агент.
Аз съм Зелен фенер и съм агент на… Зеления фенер.
Това… Слушайте, представих се на г-ца Правосъдие,
като пристигнах на местопрестъплението, и уважих юрисдикцията й.
Така ли е, шерифе?
Да, но това уважение беше доста безочливо.
Безочлив ли сте, г-н Джордан?
Не сте длъжен да отговаряте.
Уилям Мейкън. Аз съм защитата, Ваша чест.
Г-н Мейкън, обвиняемият реши сам да представлява себе си.
Защото не разбира, че е там за назидание,
което е абсурдно, Ваша чест, след като г-н Джордан е герой.
В случай че не откаже
защитата ми…
Нает сте. Нает е.
Чудесно. Защитата пледира за невинен
и моли Ваша чест да определи разумна гаранция,
вземайки предвид риска, че г-н Джордан може да избяга, защото…
…може да лети.
Кой е това?
Съпругът ми.
Определям гаранция от 100 000 долара.
Стига де. - 200 000 долара.
Сега знаете цената на всяко "стига де", г-н Джордан.
Да опитаме ли пак?
Не, всичко е ясно, благодаря ви, Ваша чест.
Баща ми ще предаде чека до обяд.
Добре. Г-н Джордан, не напускайте града.
Съдът се разпуска.
Благодаря.
За мен е чест.
Когато обаче непознати ми дават по някоя и друга хилядарка
без допълнителни условия, се оказват от лошите.
Условия обаче има, г-н Джордан.
Баща ми би се радвал да вечеря с вас довечера.
Голям фен ви е и мисля, че ще си паснете.
Какво правиш, Били?
Тъкмо поканих г-н Джордан в ранчото довечера, миличка.
Женени са. - Естествено.
Малък град. Всички се познават.
Щях да се обидя, ако не беше вярно.
Били Мейкън. Ти май си Джон. - Да.
Обичаш ли скара?
Младши е веган.
Не вярва в нещата, които носят наслада,
но ще се радваме на вечерята.
Само ако шерифът няма нищо против.
Повече хора, по-весело.
ИЗУЧАВАЙ МИНАЛОТО
Войска?
Държат се като войска, стрелят като войска,
явно е войска.
Добър вечер.
Радвам се, че дойдохте. - Как е?
Това е синът ни Ноа.
Как е, Ноа? - Ноа, г-н Стюарт и г-н Джордан.
Ноа.
Защитник или нападател?
Каквото е нужно.
Отборен играч. Браво.
Съжалявам, трябва да вдигна.
Татко ви чака в кухнята, господа.
Ноа, ела да помогнем на баба.
Ало.
Слушам.
Една бира?
Боже, да.
Остави на мен.
Вече дължиш нещо на свекъра ми, а още дори не го познаваш.
Не искаш да си му длъжник.
Явно си жена с дългове.
Не е късно. Прибери се.
Спести си момента, който не е далеч,
когато ще ти се иска да не си идвал тук.
Не.
Еха…
Вълнуващо. Хал Джордан влезе в кухнята ми,
но с торба с бира. Аз съм благословен.
Най-малкото, което можех да направя. Това е Джон.
Джон. Уил Мейкън.
Бих се здрависал, но се изцапах от месото.
Чувам, че не си му фен.
Поръчах ти вегански пържоли. Дано стават.
Много мило. Благодаря.
А аз благодаря за службата ти. Морски снайперист. Впечатлен съм.
Проучил ме е.
Вие не ме ли проучихте?
Боже. Навлизате в непозната територия,
макар с оръжие за масово унищожение на пръста.
Или доверие, или безочливост.
Той е доверчив, аз - безочлив.
Не вярвам на никого.
Точно като мен.
Хубаво местенце си имаш, Уил.
Нали?
Уви, не е мое. Само обгрижващ персонал съм.
Може ли да питам за кого се грижиш?
Нямам нищо против,
но нямам право да обсъждам самоличността на работодателя си.
Заради правителството?
Моля?
Правителството. Явно то е в основата.
Сигурно очакват удобния момент,
в който да нахлуят и отнемат оръжията и правата му.
Мислиш, че ти платихме гаранцията,
за да те включим в шантава война с властите?
Защо иначе ще го правиш?
Заради проклетите извънземни.
Защо иначе?
Целият свят пощуря, когато се появи.
Логично, виждайки какво можеш, но някак си пропускаме най-важното.
Има хиляди планети с интелигентен живот,
а ние си седим тук, най-лесната плячка в галактиката,
чакайки да ни нападнат.
Тази земя някога е била на племето кайова, след това на су,
но после дошли кораби от океана.
Като човек, обикалял галактиката, мога да кажа,
че е доста спокойно.
Тогава за какво им са космическите ченгета?
Слушай, не съм някаква откачалка със забита в пясъка глава,
но съм добър по история.
Колонизацията е грозно нещо, от който и ъгъл да я погледнеш,
но е особено гадно, ако ти си колонизираният.
Да кажем, че това е малка предпазна мярка.
Не ми се струва много малка.
Мисълта ми е, че господинът, който чака сигнал в ареста на шерифа,
е част от по-голям екип.
Бих попитал защо мислиш така,
но предполагам, че нямаш право да кажеш.
Снаха ми казва, че не си много умен.
Снаха ти не ми позволява да говоря с онзи.
Мога да реша този проблем.
В замяна на какво?
Хайде да ядем.
Целиш се.
Моля?
Не се цели.
Представи си, че минава през отвора.
Пробвай пак.
Не се пресилвай.
Представи си го.
Еха! Какво ти казах?
Какво ти казах?
Страхотен удар.
Как позна, че ще успея?
Баща ми стреляше по ябълки върху главата ми.
Бабо! Бабо, уцелих.
Покажи ми, миличък.
Тук ли живееш?
Зоуи Мейкън.
Вече знаеш името ми.
Хайде при другите, миличък.
Добре. - Идвай.
Изпихме цялата ви бира, но ви събрахме малко храна.
Много благодарим.
И говорих с Кери.
С теб имаме общи интереси
и утре тя ще позволи да говориш със заподозрения.
Ами…
Там е работата, Уил.
Не знам какви са интересите ти.
Двама от моите хора за малко да загинат в стрелба
с хора, които никой не бе виждал.
И ние пазим планетата от тези, които не са родени на нея.
Дано не оплесках веганските пържоли.
Не.
Бяха много вкусни. - Супер.
Чуждото е най-сладко.
Лека нощ, господа.
Хей.
Какво беше това?
Може да съм спал със съпругата му.
"Може"?
Определено спах с нея.
И той знае?
Явно.
Боже. Само от 24 часа сме тук.
Впечатлен съм.
ОКРЪГ ШЕРИДАН ШЕРИФСКО УПРАВЛЕНИЕ
Разбрахме се за 9:00.
Колко е сега?
Не е 9:00.
Казва се Уейлън Сандърс и е шофьор на камион.
Говорих с шефа му, работи за него от почти пет години.
Извънземните си ги бива в получаването на самоличност.
Просто един тъпанар от Кимбал.
Направиха му рентген заради счупения нос.
Всички органи са си там. Няма скрити антенички.
Искаше да кажеш "антенки".
Исках да кажа да го духаш.
Младши, кажи на шерифа колко вида
могат да минат за хора.
Четиринадесет. ЯМР, рентген, кръвен тест - нищо не може да ги разкрие.
Значи не можеш да докажеш. - Ще признае.
Ако го докоснеш и с пръст, пак отиваш в съда.
Също и ако го фраснеш с дебела книга
или каквото решиш да изкараш от пръстена си.
Не бих посмял.
Десет минути.
Пет ми стигат.
Ще дойда с теб… - Не.
Извънземно друг път.
Всички сме извънземни.
Просто зависи на коя планета си.
Искаш ли кафе?
Не, благодаря.
Сигурно искаш да звъннеш вкъщи… Да се прибереш вкъщи.
Да.
И домът ти е в Кимбал?
Повечето време съм на път,
но домът е там, където е семейството.
Колко възхитителен човешки израз.
И си в града за мача, съперничеството сигурно е голямо.
В смисъл, Кимбал е
на около два часа и половина път, нали?
Да, толкова някъде.
Просто… Обичам футбола,
нашият отбор играеше и…
И аз обичам футбола.
Небраска кога стана шампион за първи път?
Моля?
Обичаш футбол. От Небраска си.
Кога "Хаскърс" станаха шампиони за първи път?
През… 1970. С Боб Девани.
Точно така.
Първият им ръшър на 200 ярда?
Франк Солич?
Първи награден? - Роджърс.
Къде е учил Хари Потър?
Моля?
Магьосникът. Как се казваше училището му?
Не…
От книга е.
Не чета много.
Ходиш на кино, нали? Направиха един куп филми.
Гледам много футбол.
Там е проблемът, нали? - Какво?
Правиш се на този, който не си.
Научил си подробностите,
но не и това, което всеки знае.
Не разбирам. Кой бяхте вие?
Хал Джордан, Зелен фенер.
Избран от Пазителите на Вселената да пази сектор 2814
от заплахи от други планети.
А ти, Уейлън,
си една от тях.
Божичко, голяма надувка е, а?
Сигурно не е лесно да се учиш от човек, когото не уважаваш.
Уважавам го.
Стига де.
Така е.
Защо?
Не знам. Безстрашен е.
Ако те е грижа за хората - за съпруг, съпруга, родител, дете,
тогава те е страх да не ги изгубиш.
Като ми се изпречи за пръв път,
разбрах, че на Джордан не му пука за никого.
И на никого не му пука за него.
Не е безстрашен.
Самотен е.
Защо остана? Какво търсеше?
Ясно е, че като дойдох, не можеше вече да избягаш,
но преди това?
Просто бях на гимназиален мач.
Всички други от Кимбал са мъртви.
Не ги познавам.
Казах ти, карам камион.
Можеш много да говориш за камиона,
но не и за Бостънското чаено парти,
Кели Кларксън, Барак Обама или кубчето на Ру…
Барак Обама е президентът на САЩ.
Само това ли?
Провинциалист от Небраска,
който да каже толкова много за Барак Хюсеин Обама?
Той е 44-тият президент. Избраха го след Буш.
Има някои противоречия около акта му за раждане.
Леле мале, ти си извънземно.
Да кажем, че си прав.
Мамка му.
Да кажем, хипотетично, че не съм от този смрадлив свят.
Посетител, минал през куп неприятности, за да се прикрие
и научи правилата на безсмислени конкурси с топки,
които грабват вниманието повече от влошаващата се атмосфера
или глада на най-окаяните хора.
Ако бях минал през това,
щях да имам много важна цел тук,
изискваща сериозна дискретност и поверителност,
която трябва да остане скрита
от галактически организации, търсещи мир,
защото тя би целяла точно обратното на мира,
тоест война.
И така,
ако попадна в лапите на такава организация,
ще трябва да предприема драстични мерки,
за да не бъде разкрита целта ми…
…хипотетично.
И хипотетично, как ще запазиш тайната?
С хапче цианид?
Мислиш дребно.
Ами дай нещо голямо.
Биометрично неутронно устройство в скелета ми.
Щях да мога да го активирам с мисълта си…
…освен ако не ме пуснеш да си ходя.
Блъфира, нали?
Никъде няма да ходиш, хипотетично или не.
И ако вземеш, че се взривиш,
ще елиминирам ударната вълна с пръстена си
и ще си тръгна невредим.
От 48 часа си тук.
Носиш ли и фенера, за да заредиш пръстена?
Имам достатъчно сила.
Но за още колко време?
Да.
Трябва да се чудиш дали нямам достатъчно енергия,
за да затрия целия град.
Ще говорим или ще се взривяваш, защото е почти обяд?
Сякаш…
…искаш да умреш, Хал Джордан.
Това не нарушава ли клетвата ти?
"В ден блестящ, в най-тъмна нощ…"
Недей.
"…виждам кой добър е и кой лош." - Млък.
"А онзи, който вярва в мъст и злъч…" - Млъкни.
"Зеленият фенер ще го порази с лъч."
Хари Потър е учил в "Хогуортс", шибано извънземно!
Бипкаш ли?
Да се махаме ли? Хайде!
Не, късно е. - Защо си тук?
За какво иначе? За отмъщение.
Казах ти, че е извънземно.
Виж се само. Същият си си, не си мръднал.
Лъжкиня.
Как е Ноа?
Расте на височина.
Вече е в отбора. Куотърбек е.
Справя ли се?
В елитния списък е.
Супер.
Някой друг знае ли?
Само градинарят.
Добре.
ДАВАЙТЕ, ПИОНЕРИ! УСЕТЕТЕ АДРЕНАЛИНА
БАЗИРАН НА ГЕРОИ НА DC
Превод на субтитрите: Димитър Златинов