…tre, fire, fem, seks, sju, åtte.
Én, to, tre, fire…
Rundt 93 pleide jeg å få brev fra store filmselskaper som Warner.
Der stod det: "Vi ønsker å møte deg."
Jeg trodde det var en spøk,
for hvorfor skulle et stort Hollywood-selskap ønske å møte meg?
Jeg var et null.
Jeg fortalte dette
til en advokatvenn som er amerikaner. Han sa:
"Det skader ikke å møte dem."
Jeg takket ja til en av invitasjonene og dro til Warner Bros.
Og i nesten to timer
lot denne lederen meg ikke snakke i det hele tatt.
Han la ut
om den indiske filmindustrien.
Han visste alt.
Hvordan vi lager filmer,
økonomien, salget.
Hva slags historier vi lager, hvem skuespillerne er, hele systemet.
Jeg ble sjokkert.
Jeg kom tilbake og sa til vennen min:
"Jeg dro dit, og dette skjedde."
Han sa bare ett ord: "Mr. Bachchan,
dra tilbake til hjemlandet ditt, for amerikanerne kommer."
EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
DEL FIRE "ARVEN"
Hva syns du om begrepet "Bollywood"?
Jeg har aldri likt at det kalles Bollywood.
Hva syns du om begrepet "Bollywood"?
Ordet "Bollywood".
Jeg liker det ikke.
Hater det.
Jeg liker ikke ordet.
"B"-en kommer vel fra det eldre navnet på Mumbai, "Bombay".
Fordi man har Hollywood, har man Bollywood.
Det eneste jeg ikke liker med "Bollywood",
er at det utelukker annen indisk film,
som er minst like viktig.
Filmer på bengali, telugu, tamil, malayalam, punjabi.
Du må forstå hvordan de fleste filmfolk
misliker det
om de kjenner til opphavet.
En nedsettende artikkel om filmene våre
og hvordan de virket som en dårlig versjon av Hollywood.
Om det er nedsettende?
Jeg likte det ikke først,
men jeg skjønte da at mange navn
som først var fornærmende, blir sittende.
Jeg visste ikke at "impresjonister"
også var et nedsettende ord.
Selv ser jeg det ikke slik,
men mange gjør det, og særlig Mr. Bachchan.
Sammen med ham sier jeg aldri "Bollywood".
Når jeg sier "hindi-filmindustrien",
vet jeg at ordet "Bollywood"
dukker opp i meg.
Men jeg vil bare ikke si det.
Men jeg liker begrepet "hindi-filmindustrien".
Det er mer romantisk enn Bollywood.
Først kjempet vi mot det.
Vi er ikke Bollywood, men det indiske filmbrorskapet eller indisk film.
Men det var lettere å si "Bollywood",
for det var det de straks tenkte vi var.
De trodde indisk film ble kalt Bollywood.
Det er en naturlig tendens
til å få alt til å virke som "syngende og dansende indere".
Det var noe Bollywoodaktig ved oss da vi fikk den merkelappen.
"Det er så Bollywood." Eller "så Bollywoodaktig".
Men jeg tror det endres raskt.
Sangen og dansen er identiteten vår,
og vi bør godta det, fordi det er unikt for oss. Vi har skapt det.
Men det er ikke bare det.
Mange filmer representerer et nytt India.
Og den stemmen når et globalt publikum.
EN FILM AV YASH CHOPRA VEER-ZAARA
Om du sa "India" og reiste til utlandet,
sa de: "Bollywood".
Jeg møtte mange utlendinger,
inkludert media, lanseringsarrangementer. Media kom dit.
De kalte meg konsernsjefen i Indias Warner Bros.
KONSERNSJEF, YASH RAJ FILMS 2000-2009
YRF hadde nådd dit.
Gjenkjenningen av merket.
Og derfor tenkte de multinasjonale selskapene:
"Er det en mulighet her?"
Det var et gullrush.
Sony Pictures kom for å bygge…
Den første gangen et Hollywood-studio produserte en hindi-film.
Warner laget Chandni Chowk to China.
WARNER VISER BOLLYWOOD-KUNG FU-TRAILER
Gud vet hvem som godkjente manusene. De var fryktelige.
FILMJOURNALIST
Men de ville være med.
Jeg husker premieren på Slumdog Millionaire…
SKUESPILLER
…og på kortet stod det: "Anil Kapoor og Fox inviterer alle."
De kom bare inn.
Jeg ble begeistret da jeg hørte at 20th Century Fox…
SKUESPILLER
…for vi ønsker alle å spille i filmer for slike selskaper.
Men vi skjønte ikke trusselen og hvor farlig det kunne bli.
REGISSØR OG PRODUSENT
Store penger ble gitt til skuespillere, filmskapere og prosjekter.
Alt ble styrt av dem
på grunn av måten de dikterte markedet på.
Det plaget Adi.
La meg være ærlig,
mange ønsket å samarbeide med YRF.
Men det var vanskelig for Adi å gå med på det,
fordi det er en overtakelse.
De vil fortelle hvordan man lager film.
Adi ønsket ikke det.
Hvem som forteller historien din, er viktig.
Og noe av det viktigste for Adi var at vi skulle fortelle våre.
Vi skulle fortelle våre egne historier.
Etter liberaliseringen på 90-tallet
kom mange multinasjonale selskaper inn.
India er favorittstedet for multinasjonale selskaper.
Mange samarbeider med indiske selskaper.
Det ante meg at dette ville skje i filmindustrien også.
Og studiomodellen ville antakelig komme til India.
Skjer det, vil alle produksjonsselskaper,
selv et så velansett som vårt, til slutt arbeide for studioene.
REGISSØR OG PRODUSENT
STYRELEDER OG ADM. DIR. YASH RAJ FILMS
Pappa var en svært indisk, konservativ mann.
Han forstod det ikke. Han sa: "Vil du lage et studio?"
Jeg sa: "Jeg vil gjøre det også, men det er byggearbeid."
Vi må kontrollere distribusjonen vår.
Og før studioene kommer inn…
BILLETTER
…vil jeg bli et studio, slik at de ikke kjøper oss ut,
men anser oss som likeverdige.
Jeg ønsket å løfte hele filmskapingsprosessen.
Løfte hele bransjen.
Folk skulle se på oss,
ikke bare som sirkusartister, men som seriøse næringslivsledere.
En dag ringte Yashji meg:
"Vakil, vi må bygge et studio."
TIDLIGERE PRODUKSJONSLEDER, YASH RAJ FILMS
Jeg sa: "Ok, få se på det."
Jeg så på det og sa: "Det går ikke økonomisk."
Han sa: "Om det går eller ikke,
vil jeg bygge studioet og gi det til Adi."
Da Yashji og Adi sa at de skulle lage studioet…
SKUESPILLER
…tenkte jeg: "Seriøst?"
Jeg var bekymret for Yashji og Adi og sa:
"De investerer for mye penger i det.
Er det økonomisk lønnsomt å drive med dette?"
De visste nok ikke om de ville tjene penger på det.
Jeg var ikke nervøs,
for jeg brukte ikke pengene mine.
Yashji sa til meg: "Lag et så bra studio som mulig."
Jeg skal si hvorfor det ikke plaget meg.
Fordi for meg,
selv om alt mislykkes og vi kan lage dette studioet,
med pappas navn,
har vi iallfall
skapt et monument over det han gjorde.
Det er uvurderlig.
Vi kan betale hva som helst for det.
Selv da vi begynte å bygge studiet,
var ideen kun en drøm,
som Fortidens helter.
Bygger du det, kommer de.
KUNSTNER
2005 YRF STUDIO ÅPNER
Vi var så glade da studioet åpnet.
Jeg får ikke sagt det.
Vi flyttet hit i 2005.
Vi hadde et stort selskap
der min fars eldre bror, B.R. Chopra, kom.
Det var vidunderlig, for da folk så
hva vi hadde gjort,
var de målløse.
Tidlig på 2000-tallet…
KONSERNSJEF, YASH RAJ FILMS
…da vi bygde dette anlegget,
og siden jeg var studioleder,
var jeg vert for mange som kom for å se det.
-Hvordan går det? -Står til?
SKUESPILLER
Og alle som kom til India fra Hollywood,
for eksempel, kom og så på det som hadde blitt laget.
Du viste dem rundt, og alle ble helt forbløffet…
MUSIKER
…fordi mange mente
at det var bedre enn mange anlegg i Burbank eller LA.
Det er utrolig. Vi er glade for at vi tok denne turen.
Jeg ville gjøre det veldig offentlig.
Informere filmblader og alt.
Adi sa: "Nei, dette er for oss."
Og dette studioet ble laget for ham.
En periode var det et eventyr.
STOR SUKSESS FOR YASH RAJ FILMS.
NÅ BLIR DE MESTERE AV LETT UNDERHOLDNING OGSÅ.
En serie filmer. Den ene mer suksessrik enn den andre.
Det var som om YRF ikke kunne feile.
Jeg hadde et intervju med en journalist som sa:
"Broren din er som en Midas."
SKUESPILLER OG PRODUSENT, SØNN AV YASH CHOPRA
Jeg sa: "Jeg håper det fortsetter."
Når snudde det?
Det fins ikke noe bestemt øyeblikk
jeg kan si det begynte å gå nedover.
Det skjedde gradvis.
Det viktigste som skjedde med meg da, var min mors helse.
Den var ikke bra.
Hun fikk kreft.
Samtidig trakk faren min seg mer tilbake.
Vi visste at dette var noe viktig
som hindret oss i å ha
den eventyrfølelsen verden så.
Det var da faren min og jeg fikk
et nært forhold, fordi han trengte noen å snakke med.
Broren min var så opptatt med jobb.
Han sa til meg: "Jeg er så redd."
Faren min og jeg fikk et søskenforhold.
Og broren min var som en far.
Faren min og jeg fortalte hverandre hemmeligheter,
som: "Ikke si det til Adi, men jeg gjorde dette."
På et tidspunkt
ble Adi som faren for oss begge.
I 2004 nådde vi toppen.
I 2005 og 06 konsoliderte vi
stillingen… Vi kunne ikke gjøre noe galt.
I 2007 begynte det å gå nedover.
Vi hadde noen fiaskoer.
Økonomien ble dårlig.
Jeg var på et lavpunkt.
Jeg følte: "Hvorfor fungerer ikke magefølelsen min?
Var dette min eneste suksessperiode?"
Jeg skjønte at jeg måtte regissere en film.
Jeg hadde ikke regissert på sju år. Jeg hadde ikke hatt tid.
Jeg ville ikke regissere i dette humøret.
Jeg ville…
Jeg ville regissere
under bedre omstendigheter.
Og jeg skjønte at jeg måtte gi selskapet
en suksessrik film.
Antakelig måtte jeg regissere den selv.
Det er et forhold skapt av Gud
Jeg var i London i to uker
og sa jeg skulle skrive.
Jeg hadde en vag idé.
RAB NE BANA DI JODI (2008) REGI: ADITYA CHOPRA
Det er en historie om en mann som inngår et arrangert ekteskap
med ei ung jente. Han er ikke kul.
Og hun er…
Hun var ikke glad for å gifte seg med ham,
og det er kjærlighetshistorien hans.
Han vil vinne henne over. Han elsker henne.
Derfor skaper han en alternativ personlighet.
SLEM GUTT
Den skulle spilles av samme skuespiller.
Problemet var hvorfor hun ikke gjenkjente ham.
Dette blir et mislykket premiss.
Helt!
Hallo. Jeg heter Taani.
-Og jeg er helten din. -Hva?
Jeg ringte Shah Rukh fra London og sa:
"Jeg er ferdig med manus og vil begynne om tre måneder.
Er du tilgjengelig?"
Han skulle spille i en film som ble kansellert.
"Jeg er ledig. Jeg blir med."
Jeg var bare 19 da jeg spilte i filmen.
Min første film.
Adi ville ikke at noen skulle vite at jeg spilte hovedrollen.
Alt var hemmelig.
SKUESPILLER
På kontoret fikk ingen si det til hverandre.
Det var en stor hemmelighet.
Adi sa til meg:
"Ikke si det til noen. Ikke engang foreldrene dine."
Jeg sa: "Jeg må si det til foreldrene mine.
Jeg bor hos mamma. Hvordan kan jeg la være?"
Personlig og yrkesmessig var det året
det tøffeste i livet mitt.
Jeg var under stort press.
Men merkelig nok, når jeg kom på settet til Rab Ne,
var det som om en energi fjernet alt.
Og jeg var lykkelig.
For verden er jeg jungelboer Uten bekymringer
Før filmen kom ut…
…skjedde terrorangrepene i Mumbai.
Onsdag kveld 26. november 2008
ble finanshovedstaden Mumbai
angrepet av ti væpnede menn.
2008 ANGREP I MUMBAI
I 60 timer etterpå
utfoldet det seg et actiondrama på TV-skjermer over hele verden.
NI AV TI TERRORISTER DREPT
Folk har kunnet forlate dette hotellet. Godt nytt for familier.
Greit.
Ned!
TAJ MAHAL HOTEL BELEIRET
Terrorist-beleiringen i Mumbai er over,
men konsekvensene blir nok følt lenge.
Mark Phillips rapporterer.
Byen var lammet.
Rab Ne kom ut 12. desember.
To uker etterpå.
RAB NE BANA DI JODI SKREVET OG REGISSERT AV ADITYA CHOPRA
Mange mennesker
i selskapet og utenfor sa: "Utsett filmen."
Jeg tror at noe åndelig påvirket dette.
Jeg tror filmen vil gå bra.
Og viktigere tror jeg at folk
vil ønske å se denne filmen. De vil være lykkelige.
De vil ha en livsbekreftende feelgoodfilm.
Jeg tar sjansen.
Og jeg forandrer ikke datoen.
RAB NE… BRINGER GLEDE TIL YASH RAJ FILMS
Det kom også av min tiltro…
SRK-KARISMA GJØR MIRAKLER IDET RAB NE… SLÅR ALLE REKORDER
…til menneskene her til lands.
Ingenting kan skremme indere.
Vi er veldig hardføre.
Den gjorde det veldig bra, og…
Det gikk bra med oss.
I tilbakeblikk tror jeg det er mye stolthet
over det vi har oppnådd med YRF.
I dag er avgjørelsene mine oftere riktige enn gale.
Kanskje ikke i morgen.
Jeg har kanskje ikke den beste ideen i rommet
eller lager de beste filmene.
Kanskje lager jeg flere dårlige enn gode.
Si aldri at jeg elsker deg Si aldri je t'aime
BEFIKRE (2016) REGI: ADITYA CHOPRA
Da filmen min Befikre ikke gjorde det bra,
var det litt hjerteskjærende
en god stund.
Den er nok fortsatt der,
og stikker litt.
Vær så god!
Jeg tenkte lenge på filmen.
Jeg ville lage en lett film
som ikke var typisk indisk.
Jeg tenkte at vi ikke laget romantiske komedier.
I India lager vi kjærlighetshistorier.
Jeg tror vi er venner nå.
Jeg sa: "Jeg tror India er klart for…"
Venner?
"…en historie uten en sterk, følelsesmessig kjerne."
Den er morsom og lett.
For å feire gleden ved å gå videre
er vi her et år senere og sier "farvel" med stil.
La oss feire jubileet for bruddet vårt.
Jøye meg!
På denne måten
ville jeg vise fram ei svært frigjort indisk jente.
Ønsker vi å bo sammen?
Absolutt.
Som andre ukule par
skal vi kalle hverandre "kjære, vennen, søtnos"?
Aldri.
Hvorfor sier vi ikke "jeg elsker deg"?
Fordi alt blir følsomt, sentimentalt. Slutt på moroa.
Perfekt.
Jeg trodde at India var klart for det.
Jeg trodde…
Antakelig var de ikke klare for det fra meg.
Aditya Chopra har alltid vært mest komfortabel
mens han red to hester.
Tradisjonell og moderne.
Om det er Dilwale Dulhania Le Jayenge, Mohabbatein…
FILMJOURNALIST
…Rab Ne Bana Di Jodi.
Nå krever publikum noe annet av ham.
Landet blir stadig yngre,
og Aditya Chopra er ikke ung lenger.
BEFIKRE DE SOM TØR Å ELSKE
Den gangen tenkte jeg seriøst på
hva som skjer med YRF etter meg.
Jeg må skape kreative produsenter
med YRF-etoset, men som også har en egen stemme,
som ikke nødvendigvis må være min.
Jeg har jobbet på tre filmer med YRF.
REGISSØR OG PRODUSENT
Fanaa, så Aaja Nachle og så Rab Ne Bana Di Jodi.
Til slutt regisserte jeg min første film,
Band Baaja Baaraat.
Svært ulike ting.
Begge sitter og utveksler blikk.
I en samtale med Adi
sa jeg: "Det er en forfatter som skriver et manus."
DUM LAGA KE HAISHA SKREVET AV SHARAT KATARIYA
"Vil du se det? Det er en liten film, kanskje…"
Han sa: "Send det til meg."
Jeg leste det og ble veldig imponert.
Jeg ville lage denne filmen.
Neste dag kom han tilbake og sa: "Liker du det virkelig?"
Jeg sa: "Ja." "Produser den."
Jeg sa: "Seriøst?"
Jeg hadde ikke slike planer.
Slik ble Dum Laga Ke Haisha til.
DUM LAGA KE HAISHA (2015)
REGI: SHARAT KATARIYA PRODUSENT: MANEESH SHARMA
Jeg sa: "Jeg kjenner ikke den verdenen godt nok
til å produsere den.
Men jeg tror du blir glimrende.
Jeg legger ansvaret for filmen på dine skuldre."
Jeg måtte se etter hovedrolleinnehaver.
Og min eneste jobb var å møte masse talenter hver dag.
Jeg sa til Maneesh: "Du har alt jenta."
Hvordan vil du begynne?
Vil du ta Jab We Met først?
Ja.
Jeg har alltid villet bli skuespiller.
Men hele…
Jeg sa det aldri til noen.
Det var en dyp, mørk hemmelighet.
Jeg hadde en godt betalt jobb som jeg var flink i.
SKUESPILLER
Jeg hadde blitt en integrert del av filmsystemet.
Bhumi var assistenten min og svært redd for meg.
Hun ville aldri prøvespille for meg.
ROLLEBESETNINGSANSVARLIG, YASH RAJ FILMS
Hun sa alltid: "Gå ut av rommet."
Jeg avla et overraskelsesbesøk, og alle prøvde… Jeg sa:
"Hva skjer? Prøvespiller Bhumi?"
Jeg reiser ikke alene med tog for første gang.
Døra var litt åpen, og jeg så henne.
Hun holdt kameraet
og veiledet fire personer.
Herregud. For mye. Krysset grensen i dag.
Jeg sa til Adi: "Bhumi er en god skuespiller",
og han lo.
For hun var lubben. "Adi."
Ei morsom jente.
Jeg fikk henne på et treningsstudio og sa: "Begynn å slanke deg.
Du…"
Hun gjorde det.
Da ringte Adi og sa:
"Sikkert at Bhumi kan spille?"
Jeg sa: "Jeg vedder karrieren på det."
Han sa: "Det er en film
med ei overvektig jente."
Jeg sa: "Bhumi, slutt å trene, begynn å spise."
-Hva skjedde? -Mamma, sarien min løsner.
Jeg ba deg bruke en nål. Du hørte ikke på meg. Hold denne.
Dum Laga Ke Haisha foregår i Haridwar i 1995.
Hold pusten.
Filmen åpner med en ung, retningsløs mann
som er udugelig, og som heter Prem.
Gutten og jenta får presentere seg selv.
Absolutt.
Foreldrene hans får ham gift med den kraftige kvinnen Sandhya.
Prem er ikke tiltrukket av Sandhya.
Hun er enorm, mamma.
Enorm?
Du er ingen filmstjerne, skoletaper!
Og det at hun ikke er konvensjonelt vakker,
gjør ham enda mer usikker.
Ikke en fyr som virker gammel og gretten
Er det bruden din?
Han er flink til husarbeid
Jeg debuterte som en overvektig figur,
noe som er uhørt i India.
Iallfall i en kjærlighetshistorie.
Han kalte meg ei feit ku og andre ting, mor.
-Så? Er du ikke det? -Hold kjeft!
Mange kontaktet meg
og sa: "Dette føles som vår historie."
Mange var veldig overrasket
over at dette studioet laget en slik film.
SKUESPILLER
Feit kone og taper.
Men det jeg og alle de andre YRF-heltinnene hadde til felles,
var at vi var selvsikre.
Vi hadde masse selvtillit.
Og vi stod for det som var rett.
Ligg med Sandhya ei natt…
-Hør her. -…så vet du hva helvete er.
Han er også skadet, se.
Bare se.
Dum Laga Ke ga meg en mulighet til å skape
Maneesh som kreativ produsent,
noe jeg ønsket.
Skape andre kreative produsenter enn meg.
Slik at det ikke bare er min kreativitet
som lader studioet.
Og jeg tenkte: "Hvordan institusjonaliserer jeg kreativitet?"
Om jeg som skuespiller må være 100 dager på et sett,
gjør jeg det helst på et Yash Chopra-sett.
For meg er det å jobbe med Yash Chopra den største…
SKUESPILLER
…lykken på settet.
Han er yngre enn Adi når han er på settet.
Mye mer energi.
DIL TO PAGAL HAI BLIR TIL
Yash var alltid glad og vennlig.
Og jeg elsket å møte ham, for det var ikke som å møte
en seriøs filmprodusent.
Jeg møtte en faderlig mann som ga meg masse råd.
Han hadde morsomme vitser.
SKUESPILLER
Dumme enlinjere, slapstick.
Energisk på settene. Ropte, skrek lykkelig til alle.
Den største støyen kommer fra Yash Chopra.
Klare?
Klare bak.
Han ga deg vanligvis følelsen av hva han ønsket.
Jenta går derfra.
SKUESPILLER
Bør være noe spennende, eller søtt, romantisk.
Han skapte god stemning, ikke bare med skuespillere, med alle.
Fra hjelpegutten, til lysmenn og kameramenn.
Alle ønsket å gi sitt beste.
Vær så god.
Han så aldri på skjermen.
Han var like ved kamera eller like foran deg.
Noen ganger måtte kameramannen si…
SKUESPILLER
…"Yashji, unnskyld, litt… Du er i bildet."
Halve tida skjønte jeg ikke hva han sa.
SKUESPILLER
Han snakket ofte veldig fort.
Ekstremt fort.
"Gjør det slik."
Han bare…
"Hva sa han?"
Folk på sett snudde seg og sa: "Hva sier de?"
Og Shah Rukh sa:
"Si ja. Jeg skal si hva han mener."
Faren min hadde en helt annen filmskapingsstil
enn broren min.
Hans filmfilosofi var ikke som i et stort konsern.
I hans tid skjedde alt med en telefonsamtale.
På et par dager.
Det var ingen konsernstruktur.
Filmfinansieringen var annerledes.
En venn skjøt inn penger.
Eller du laget en film med egne penger.
Kona di eller skuespillerens kone
laget kostymene eller fant riktige kostymer.
Det var familiedrevet.
Han var ikke glad for
moderniseringsprosessen.
Han likte den gamle filmskapingen
der alle bidro, alle var en familie.
Han sa: "Hva er det i filmskaping i dag?"
KONA TIL YASH CHOPRA
"Han skal gjøre det og han det.
Hva skal regissøren gjøre?"
Jeg vil prøve kostymer, og en annen regiassistent
sier: "Jeg henter kostymene."
Jeg vil lese, noen sier: "Nei, vi forbereder dem."
MANUSFORFATTER
Han sier: "Hvem lager filmen? Du eller jeg?"
Han hadde begynt å snakke mye mer.
"Jeg lager ingen film. Dette er min siste film."
JAB TAK HAI JAAN (2012) - REGI: YASH CHOPRA - PRODUSENT: ADITYA CHOPRA
Er dette den major Samar Anand som har rekorden
for antall bombedesarmeringer?
Jepp, 97 bomber.
Jab Tak Hai Jaan var en film
jeg valgte framfor en annen Adi tilbød meg.
"Nei, om Yashji lager en film, blir jeg med."
-Singh, åpne markedet. -Ok, sir.
Hans lidenskap for Jab Tak Hai Jaan
var som en nykommer for sin første film.
Og du så Yashjis glede
over å være på settet og lage film.
Han satt hos crewet, spiste med dem.
Var den første på settet om morgenen og den siste som dro.
Jeg gjør ikke mange filmer, men jeg ville være med da Adi kom.
Det var så inntagende å jobbe med ham.
Vi hadde blitt eldre.
Hva gjør du?
Og…
Jeg kom dit, vi gjorde opptaket.
Og da vi var ferdige…
SKUESPILLER
…og øynene våre møttes, Yashji og mine,
hadde vi begge tårer i øynene.
Vi så på hverandre,
og det var mange tilbakeblikk på slike øyeblikk.
Vi filmet i Ladakh under vanskelige forhold.
Han var den roligste. Jeg skalv voldsomt.
Atten-nitten år gamle assistenter ble syke.
En åtti år gammel mann bare stod der.
Noen ville hjelpe ham med å gå opp på fjellet og ned.
Han sa: "Nei. Jeg vil ikke ha hjelp.
Plukk meg opp når jeg er død."
Han var alltid slik.
Jeg gjorde et opptak i Kashmir. Han sa…
"Filmen din er ferdig."
"Hva sier du?"
"Det er det siste opptaket. Filmen er ferdig."
Han ble veldig rørt.
Så begynte han å gråte.
Han sa: "Dette kan være siste opptak." Jeg sa: "Hvorfor?"
Han sa: "Det er ingen flere opptak for deg."
Jeg sa: "Ja, men vi lager den neste."
"Dette er den siste… siste opptak."
Jeg tror han hadde bestemt seg
for at dette ble hans siste film,
men han sa det aldri.
Han visste at alle ville prøve å fraråde ham det.
Jeg vil spørre deg når den neste filmen kommer. Og…
Når ringer du neste gang for å gjøre et opptak?
Du har alt datoene, si hvem heltinnen er,
jeg hører Adi fortelle.
Når kommer neste?
Dette har vært en flott opplevelse. Jeg gjør det gjerne igjen.
2012 YASH CHOPRAS SISTE INTERVJU
Shah Rukh, jeg har aldri levd foran en kalkulator.
Aldri vært beregnende.
Jeg har blitt ført av vinden eller havet, dit Gud ledet meg.
Jeg har lyttet til hjertet mitt.
Når hjertet mitt sier noe, er det det samme hva folk sier.
Hjertet mitt sier at jeg har fått nok.
Jab Tak Hai Jaan blir min siste film.
Jeg visste det ikke før det.
Jeg sa det i det intervjuet: "Hva?"
Han så på meg og smilte.
Det jeg husker best fra tida med Yash Chopra,
er de siste ti årene mine med ham.
Når jeg var i Mumbai…
SKUESPILLER
…spiste han og jeg frokost sammen hver dag.
Han åpnet seg for meg
og lot meg se gledene sine, lykken sin,
stoltheten over Adi, kjærligheten til Uday
og Pam.
Etter en viss alder
blir man ganske ensom.
Ensomheten har ingenting å gjøre med hvordan verden har behandlet deg.
…et lykkelig, fredelig og langt liv,
og gratulerer med dagen, Mr. Bachchan.
Det var Amitjis bursdag…
Gratulerer med 70-årsdagen.
…og jeg klemte Yashji.
Han skalv og hadde feber.
Han sa: "Selskapet er forsinket. Kom nå."
Jeg sa: "Jeg kom nettopp fra opptak."
Han sa: "Jeg har feber."
Så spiste jeg middag og alt.
Neste kveld tror jeg han var på sykehuset.
Da faren min var på sykehus,
filmet jeg til Dhoom:3 i Chicago.
Jeg ringte broren min.
Han sa: "Han er på sykehus, men vær ikke redd."
Jeg skulle ikke bekymre meg.
Jeg visste ikke hvor alvorlig det var.
Adi sa: "Det går bra.
Han er på sykehus for sikkerhets skyld."
En kveld drømte jeg
at faren min var her i studioet
og satt i svart dress.
Jeg sitter ved siden av ham, og han sa: "Hvorfor er du ikke her?"
Jeg stod opp midt på natta og skjønte at noe er galt.
Broren min bagatelliserer det.
Yash Chopra har vært innlagt på sykehus siden lørdag
etter å ha blitt diagnostisert med denguefeber.
Han følte seg dårlig den 11. oktober.
Jeg hørte han havnet på sykehus
med dengue. Adi sa: "Ikke kom nå.
Det er ikke så farlig." Og jeg forstod.
Den 21. oktober satt jeg alene på kontoret.
Jeg ringte, og Pam tok telefonen.
Jeg sa: "Pam, hvordan går det med Yash?"
Stemmen hennes brast.
Han sa: "Det er ikke bra, Karan. Kom."
Og noen få dager etterpå…
SKUESPILLER
Det er…
Jøss, det er ikke noe fint minne.
Da vi hørte det, dro vi til studioet
dit liket hans ble brakt fra sykehuset.
Hele bransjen var her, i atriet nedenunder.
Den dagen gråt jeg mye.
I krematoriet sa jeg til Shah Rukh: "Jeg har mistet faren min."
Han sa: "Du er ikke alene, Vakil. Jeg har også mistet faren min."
Det sa han. Jeg så på ham som en farsfigur.
Han var limet som holdt familien og studioet sammen.
Hva er Yash Raj Films uten Yash?
SKUESPILLER, KONA TIL ADITYA CHOPRA
Det var et hardt slag fordi det skjedde så brått.
Og det at han ikke hadde sett første versjon av filmen…
Hør,
ikke be for hva som helst.
Bare elsk meg.
Glem bomber…
…selv Gud kan ikke hindre meg i å komme til deg.
Vet det.
Jeg må ærlig talt si
at jeg hadde lovet meg selv å ikke gråte.
Men da jeg så filmen og de siste 15 minuttene av den,
gråt jeg voldsomt.
Så sa gode gamle Adi til meg:
"Mamma, pappa sa alltid at han skulle dø med støvlene på."
Det var greia hans. Han sa stadig:
"Jeg ønsker å dø med støvlene på",
og nettopp det skjedde.
Jeg trøstet meg med
at pappa aldri ble gammel.
Så tapet av ham,
som jeg føler hver dag,
plager meg ikke.
Han levde et fullverdig liv.
Jeg tror han oppnådde alt man kan oppnå i et liv.
Det vil være egoistisk av oss
å ville ha ham her.
Han har gjort jobben sin.
Han har ordnet alt for oss, gitt oss alt. Han er ferdig.
La ham dra.
Jeg tror Adi savner faren sin hver dag, som oss alle.
Men det knuste nok Uday på måter jeg ikke kan uttrykke.
Jeg drømmer ofte om ham.
Det er alltid samme drøm:
Jeg snakker med faren min i en eller annen situasjon.
Vi har det fint sammen.
Kanskje spiser vi noe,
eller vi sitter et sted og ler, spøker, og plutselig
skjønner jeg at han ikke lever.
Vi hadde et flott forhold fram til han døde.
Det er det beste forholdet jeg har hatt.
Jeg savner ham veldig.
Og jeg tenker ofte på ham.
2012 PREMIERE PÅ JAB TAK HAI JAAN
Det er vanskelig å ha en 50 år lang karriere
og være på topp hele tida.
Både hans første og siste film var en stor hit.
Hans første film var i 1959 og hans siste i 2012.
Vil du si noe?
De uvanlige historiene jeg har fortalt
Mine lykkelige drømmer og triste
Mine sanger, noen melodiske, andre ikke
Figurene mine, noen gode, andre ikke
Alle disse er mine, og jeg er i dem
Ikke glem dem
Ikke glem meg
Så lenge du lever
Så lenge du puster
Mine damer og herrer…
…det er et privilegium, en ære,
og tusen takk, Yashji, for vennligheten. Gud velsigne deg.
Etter at faren min døde,
følte jeg at mange opplevde et tomrom.
Og jeg skjønte
at de vil at jeg skal fylle tomrommet.
Jeg er veldig annerledes enn faren min.
Jeg er ikke så sosial.
Jeg har ikke slike forhold.
Jeg vet ikke om jeg har slike evner.
Og jeg kan ikke være ham.
Det er ikke mulig.
Men jeg må jobbe hardere med meg selv
for å representere ham.
Jeg er iallfall tilgjengelig
for de personene som trenger meg.
Er det det vanskeligste å bevare av arven etter ham?
Ja, jeg føler at det er slik
han forteller meg:
"Gutten min, nå skal jeg sørge for
at du kommer deg ut blant folk."
Det er hardt, men jeg jobber med det.
Jeg føler at han vil jeg skal gjøre dette.
Jeg sier til ham: "Ok, jeg skal gjøre det."
I mitt eget liv har jeg aldri hatt
så mye lidenskap som broren og faren min.
Det kom mye senere i livet, som…
Rundt den tida faren min døde,
holdt jeg på å forandres selv.
Ikke bare følelsesmessig, men også karrieremessig.
Jeg ville gjøre noe annerledes.
Utrolige øyeblikk mellom nå og da
på den røde løperen på den 67. filmfestivalen i Cannes…
Jeg startet et produksjonsselskap i LA kalt YRF Entertainment.
YASH RAJ FILMS LANSERER HOLLYWOOD-BASERTE YRF ENTERTAINMENT
Han tenker veldig internasjonalt.
På den tida jobbet han mye med
Hollywood, amerikansk TV.
Jeg trodde han ville lykkes.
Jeg sa: "Dette kan bli barnet ditt,
driv det og bestem hva du skal gjøre…"
Han ble begeistret.
Filmen har fransk regissør.
Et internasjonalt prosjekt. Uday Chopra, medprodusenten…
Jeg visste at jeg alltid ville stå i skyggen av faren og broren min.
Det blir vanskelig å komme ut av den.
Her hadde jeg en mulighet,
og all eventuell suksess
ville være min.
Jeg kunne skape min egen identitet ved å gjøre dette.
Har du oppnådd det du ville?
Femti prosent.
Jeg har oppnådd 50 %.
Jeg planla mange ting…
Skape et internasjonalt nærvær
for YRF i Hollywood.
En annen drøm var å få et Broadway i India.
Jeg har alltid drømt om en fornøyelsespark.
Jeg trodde vi hadde oppnådd det nå, men nei.
Vi har ikke engang begynt.
Og…
Og jeg tror YRF kan gjøre det.
Yashji fortalte meg en gang
at han brukte alle sparepengene sine på dette studioet.
Han måtte ikke.
Man kan gjøre bedre ting med pengene sine.
Han sa: "Jeg har alltid ønsket mitt eget studio
der det kom masse unge mennesker.
Der regiassistentene ble regissører
og laget egne filmer helt isolert
fra vanskelighetene i showbusiness."
Et naturlig uttrykk…
Jeg tror Yashji drømte om dette,
og at Adi har gjort det til et velsmurt system.
Det er en oase.
Derfor er det et spesielt sted.
Det er et profesjonelt selskap
med hjertet til et snilt kollektiv.
Så Adi driver på samme måte:
"Det er slik vi er, og dette skal vi gjøre."
Og…
"Vi dør mens vi jobber." Det gjorde han.
Adi vil også gjøre det. Så…
Stjerner fyller lommene mine
Mens himmelen er tom
Sollys varmer hendene mine
Mens verden skjelver
Sjelen min jubler
Hjertet mitt ber meg feire
Denne greia
Av et kyss
Stjerner fyller lommene mine
Mens himmelen er tom
Sollys varmer hendene mine
Mens verden skjelver
Sjelen min jubler
Hjertet mitt ber meg feire
Denne greia
Av et kyss
Stjerner fyller lommene mine
Mens himmelen er tom
Sollys varmer hendene mine
Mens verden skjelver
Stjerner fyller lommene mine
Denne greia av et kyss
Tekst: Jon Sæterbø