WHEN LIFE GIVES YOU TANGERINES
-Kan vi få mer blekksprutsuppe? -Selvsagt.
Leser vi dette eller ikke?
"En landsby over…"
Velkommen!
Du må vente litt.
-Vi ringer deg snart. -Takk.
Vent her.
Jeg sa jo at køen er veldig lang.
Endelig begynte klokkene å danse i hjertet av skogen.
Til lyden av kling i kassa.
Jeg kan ikke pensjonere meg på grunn av Ae-sun.
Melbolleskandalen rammer også håndlagde melboller.
Kyllingbutikkenes mareritt rammer nå melbollebutikker.
La meg pakke det for deg. Jeg skal lage en fantastisk wrap. Her.
Gap opp.
Slutt å stirre på kundene.
La oss spise dette.
Svigerdatteren din er bedre enn meg.
Jeg vil ikke ha den. Du kan få den, bestefar.
Hvem skal få den?
Hvilken bestefar skal du gi den til?
Her. Det stemmer.
Du kan ikke spørre med munnen åpen.
-Kan vi få mer suppe? -Selvsagt!
-Mer suppe, takk. -Til oss også.
Ja, selvsagt.
Hvorfor har du oppi så mye blekksprut? Det er derfor de spiser mye.
Sett blekksprutsuppe på menyen, ellers får du ingenting.
Vi må ansette folk. Dette er for mye for deg.
Han sa det var for mye for meg.
De fordømte pengene fikk mamma til å danse.
Å synge i regnet
Synge i…
Hvorfor går du ned trappa sånn? Har du kommet i overgangsalderen?
Jeg vet ikke. Det er rart.
Jeg er så glad. Er det sånn penger føles?
Vi er så opptatt fra morgen til kveld.
Men pengene hoper seg opp, så jeg føler meg ikke trøtt.
-Er du lykkelig? -Ja, jeg er så glad.
Kanskje himmelen var gjerrig mot oss for å velsigne oss alle samtidig.
Leveranser under VM. Taxfree-butikker i Jeju. De filmet også All In i Jeju.
Joonggonara hjalp oss med å fange Cheol-yong.
Vi er anbefalt av en kjendis! Hvordan skjedde dette?
Det føles som om vi plutselig håver inn en stor bonus nå.
Vet du hva? Jeg synes vi bør dra på tur.
La oss dra til Guam og Kina.
Mi-suk får reise rundt, så hvorfor ikke vi?
Synes du Mi-suk er en drittunge?
Hvis hver dag var slik, ville jeg ønsket å leve i tusenvis av år.
Å synge i regnet
Mine flittige foreldre, som en gang pløyde opp steinete jorder,
ble folk som bygde landemerker.
DEN ORIGINALE BLEKKSPRUTRESTAURANTEN
Fordømte Mi-suk.
Hvordan våger hun å kalle det "originalen"?
Tok du over alle blekksprutene i Jeju? Har du patent på det?
Har du patent på å utnytte andres suksess?
Nei, vent. Kanskje patent på fotmassasje?
Jeg sa jo jeg hadde krampe i tærne!
Endre skiltet.
Endre menyen!
La henne være.
Jeg er faktisk takknemlig.
Det er bedre at hun konkurrerer med oss.
Hvorfor det?
Ekte varer selger alltid bedre ved siden av en etterligning.
Kan vi få mer blekksprutsuppe?
Ja, selvsagt.
Skriv under her.
Det var noen mamma alltid tapte mot.
Hei, datter.
Ja, jeg hadde også en slik person.
Selv en forferdelig 37-åring trengte en mor.
Å, kjære. Kom igjen.
Jeg skjønner at hun er i trassalderen, men jeg skulle bare mate henne.
Jeg ga henne mat når hun ville spise selv.
-Si "ha det" til mamma. -Ha det, jeg kommer snart!
Jeg så bare barnet mitt, og mamma så bare meg.
Hun har blitt tynnere.
Jeg kommer tilbake.
Hun er slu som oppfører seg så sjenert.
Jeg kunne tusen uttrykk hos min datter,
men jeg skjønte ikke mange av mors uttrykk.
Jeg ante ikke da at jeg en dag ville huske moren min
kun gjennom bilder av henne med sure uttrykk.
Ditt sta barn. Hvorfor hører du ikke på moren din?
Selv om du er barnebarnet mitt,
gjør det meg litt opprørt hvis du sliter ut datteren min.
Den du tar mest for gitt i verden
er personen
som er mest verdifull for meg.
Vær snill mot datteren min.
Pass på henne i lang tid.
Ok?
Sove, sove, bysse i søvn
Barnet mitt sover søtt
Av en eller annen grunn…
Seriøst?
Var det vanskelig å si "takk".
Hvem ba deg vaske her? Og hvorfor vasket du badet?
Legg deg igjen. Du sa du hadde fri.
Mamma, det er nettopp derfor jeg vil ikke be deg komme.
Hei, din fæle 37-åring. Bare si takk.
Jeg vet hva du føler ved å se på brynene dine.
Bare sett henne ned. Du sa du skulle ta kopping på ryggen.
Jeg sverger, Sae-bom er det første i livet som ikke går min vei.
Hun er så rolig.
Hun sier aldri "ja" første gang.
Det fortjener du.
Du har en datter som deg selv.
Du var også irritert, ikke sant?
Hvordan oppdro du tre barn?
Du bør alltid ta livet som det kommer.
Du må leve ditt eget liv, ellers blir du bitter.
Hvis du fortsetter å lure på om dette er riktig, vil ungen merke det.
Barnet vil kunne se det på ansiktet ditt.
Du er hele Sae-boms univers nå.
Men det vil ikke vare så lenge.
En dag vil du bli en bakgrunnsfigur i ditt barns liv uansett.
Så gjør mer av det du vil nå.
Mamma, angrer du?
-Du kunne ikke gjøre alt du ville. -Jeg gjorde alt fordi jeg ville det.
Oh Ae-sun, den ensomme foreldreløse, hushjelpen, som sluttet på skolen.
Den beste tittelen jeg har hatt, er Geum-myeong og Eun-myeongs mor.
Jeg har levd et ekstraordinært liv på min måte. Ikke synes synd på meg.
Du vet, kanskje jeg mangler morsinstinkt.
Noen ganger blir jeg så sint.
Jeg kjefter på henne. Det rabler visst for meg.
Ingen blir født mor.
Barnet ditt vil vokse, og det vil du også.
Sae-bom.
Skal du tygge maten 100 ganger i morgen tidlig?
Skal du skifte klær ti ganger?
Hvorfor er du så vanskelig hver morgen?
Hvorfor?
Hvis jeg spiser tidlig, drar du tidligere.
Når jeg er ferdig med maten og kler på meg, går du på jobb.
Er det derfor? Ville du ikke at jeg skulle dra?
Beklager at jeg kjeftet på deg, ok? Jeg er så lei for det.
Kom hit.
Huff.
Mamma elsker deg, Sae-bom. Jeg er så glad i deg, ok?
Nuss.
En mors datter ble mor selv.
Mor håpet at datterens eget barn ikke skulle bli like tøft.
INGEFÆR-TE OPPSKÅRNE GRØNNSAKER
SVART HVITLØK
Gjennom hele livet måtte mor flette sin tid med min.
Kjære. Du vet de pengene vi sparte for å kjøpe piano til Sae-bom?
Kan vi bruke dem på mamma og pappa?
Jeg har bare en følelse av at jeg vil angre om jeg ikke gjør det nå.
Kjære.
Ja?
Hvorfor spør du meg?
Alt du trenger å gjøre er å bestemme deg.
Hva nå? Skal jeg ta av sokkene igjen?
Pasient 109, gå til vindu 2.
Hvor mye blir det?
Legetimer er dyrere i Seoul.
Jeg må betale, slik at dere ikke utsetter det.
Foreldre må behandle barna sine med respekt.
-Gjør det ved å holde deg frisk. -Bare blodprøve på meg.
Knesmertene dine er kroniske.
Mamma, kopping kurerer ikke alt.
-Hva koster det for begge? -Jeg tar bare blodprøven.
Hei, Yong-geon!
Jeg er i Seoul.
Jeg kan ikke.
Nå som vi har bedre råd…
Ja, det stemmer.
Han lærer seg å spille akustisk gitar.
Pappa? Gitar?
Ja. Bare gå videre uten meg.
Mens andre spilte gitar i ungdommen, fikk han aldri prøvd det.
Kim Kwang-seok er hans idol.
Kom igjen, sett dere.
Han har en hobby for første gang i sitt liv.
FORHÅNDSREGLER FOR ENDOSKOPI
Jeg sa at vi burde ha fjernet aldersflekkene dine.
Når ble du så gammel?
Nei, jeg sier bare…
Jeg vil ikke dra.
Hva er det?
Er det noen som ber deg komme?
Saken er…
Jeg kan ikke bygge støttemuren.
Jeg burde ikke bygge støttemuren.
Dong-myeong…
Jeg burde ikke…
Dong-myeong…
Dong-myeong.
Pappas…
Dong-myeong.
I lang tid ropte pappa…
Dong-myeong!
Navnet han ikke kunne si før.
Dong-myeong.
Den dagen så mamma…
Dong-myeong.
Hvordan pappa var fengslet for første gang.
Støttemur?
"Jeg burde ikke ha dratt for å bygge støttemuren."
"Jeg skulle ikke ha dratt."
Det var det han sa.
Faren din gjentok også Dong-myeongs navn.
Det var da jeg endelig innså
hvorfor vi aldri kunne snakke sammen om Dong-myeong.
Vel,
jeg spurte da jeg ble bedøvet.
Men før jeg visste ordet av det, sa de at det var gjort.
Er du ikke sulten? Jeg skaffer deg det du vil ha.
-Svinekjøtt? -Svinekjøtt?
Ja.
I deres hjerter…
Lå en grav.
Liten, men enorm.
Tut-tut!
Du er utrolig.
Har du kommet hit for å gjøre det hele tiden?
Du trodde jeg skulle komme i morgen, så du kom i dag?
I morgen er dagen.
Jeg hadde en følelse av at du ville komme i dag. så jeg fulgte etter deg.
Dong-myeong vil sikkert se begge foreldrene på bursdagen sin.
Det er annerledes.
Alle familier samles rundt foreldrenes grav,
men der barnet hviler…
Jeg kunne ikke se deg i ansiktet.
Hvordan kan babyen vår være alene?
Å nei.
Babyen vår må være redd igjen.
Babyen vår må være redd.
Deres fotspor skapte en jevn vei,
og gjennom alle de fire årstidene,
var graven der barnet deres lå, den peneste av alle.
Der Dong-myeong lå,
ble søtere, men stadig mer hjerteskjærende ting plassert.
La oss dra.
La oss dra hjem.
Hjem.
Nå forstår jeg endelig hvorfor vi aldri kunne snakke om
Dong-myeong.
Når skyld overgår lengsel, kan det aldri bli et godt minne.
Han var den yngste, og vi forgudet ham.
Han var bare en engel.
Vi fikk i det minste beholde en engel i fire år.
Hvis jeg måtte gjøre det på nytt, ville jeg gjort det.
Vi møter ham igjen etter døden.
Vi nærmer oss den dagen.
Jeg vil ikke. Jeg ville helst ikke at Dong-myeong kommer når jeg dør.
Jeg ba hver dag
om at Dong-myeong skulle glemme oss helt.
Akkurat som jeg savner ham…
Hvis han er alene og savner oss…
Jeg lurte på om han kunne holde ut savnet etter oss.
Når får jeg se?
Hva er tittelen på dagens dikt?
"Den koseligste onkelen."
Onkel Dong-myeong.
Da jeg fortalte barna at dette er onkel Dong-myeong,
føltes det så rart.
Det føltes rart, men…
Jeg var glad.
Kanskje Dong-myeong ville følt seg mindre ensom.
Det er rart.
Men jeg føler at jeg ikke har blitt en dårligere mor.
Hør her. Hvordan kan du være en dårlig person?
Hunder får hunder, og kuer får kuer.
Hallo?
Hva med engler?
Hva er det?
Du sa at Dong-myeong var en engel.
Hver natt når du sover, prøver jeg å holde ryggen din i sjakk.
Jeg har prøvd å presse skulderbladene inn i ryggen, så jeg fikk ikke sove selv.
Far, Yang Star vil snakke med deg.
Ikke mamma? Vil hun snakke med meg?
Vekk barna. La oss dra hjem.
Hei, Yang Star.
Kommer hun i avisene igjen?
Mamma? Hun er her.
Jeg trodde du ville snakke med meg.
Ja.
Hun vil snakke med meg, ikke sant?
Ja.
Hva er det?
MED TAKKNEMLIGHET YANG GWAN-SIK
Akkurat da ting begynte å bli bedre, tok livet alt bort igjen.
Jaha?
Hva er det?
Som om all utestående lønn ble betalt på en gang,
kom en stemme fra himmelen.
"Unnskyld."
De vil bare ta en ny sjekk. Det er sikkert ingenting.
Skulle det være noe, kan alt behandles nå.
-Mr. Yang Gwan-sik. -Ja.
Vent ved blodprøverommet.
Hvordan i all verden kunne dette skje med Stålhjertet vårt?
Pappa.
Ikke vær redd.
Jeg er her, ok?
Jeg er ikke bekymret. Jeg kjenner min egen kropp.
Vi visste ikke hvor skjørt Stålhjertet egentlig var.
-Mamma. -Ja.
Ikke gråt, uansett hva legen sier.
Faren din klarer seg.
Ingen i verden er så god som ham.
Mamma?
-Ja? -Bare stol på meg.
Selv om han er syk, skal jeg sørge for at han har det bra.
Jeg stoler på deg.
Jeg gjør det.
Så ikke gråt foran pappa.
Pappa er også litt sjokkert.
Du har hatt leddgikt i lang tid.
Du har ventet altfor lenge.
Symptom på multiple myelomer kan noen ganger mistolkes som leddgikt,
som fører til forsinkelser i diagnosen.
Myelomatose er en type blodkreft. En slags fjern slektning av leukemi.
Han kunne knapt en eneste populær sang.
Det var frustrerende at pappa spurte: "Er det Sung Yu-ri?"
når han så en jentegruppe.
Han ville bare snakke med datteren sin.
Han var også en som ville spille gitar.
Men jeg visste ikke, eller lot som jeg ikke visste.
Folk kommer bare tilbake når sykdommen har forverret seg.
Du har allerede hatt nyresvikt. Merket du ikke det?
Du må ha vært veldig sliten.
Så…
Hva skjer nå?
Akkurat nå kan det være farlig uten umiddelbar behandling.
Sånn er det nå.
Himmelen var så streng mot faren min,
som nettopp hadde begynt å like Kim Kwang-seok.
Ja.
Du trenger ikke å hente oss.
Vi drar ikke for en dag eller to.
Ikke gjør det. Du blir bare sliten.
Her.
Ikke vær redd.
Jeg skal sørge for at du kommer deg.
Da går alt bra.
Kom, så går vi.
De 24 behandlingene med cellegift smeltet til og med Stålhjertet.
Mamma glemte hvilken årstid det var.
Hei, blomsterjenta! Se på disse blomstene.
Slike ting inspirerer frem dikt.
Har du skrevet dikt? Når får jeg se dem?
Du elsker blomster, men du ser bare på føttene mine.
Du får store problemer hvis jeg lar deg falle.
La oss se på dem sammen.
Neste år drar vi til Zhangjiajie for å se høstløvet.
Mi-suk dro også dit. Hun kunne ikke slutte å skryte.
Hvorfor holde hånden min så hardt? Er du redd for at noen skal ta meg?
Hvis du ikke er ved min side, har jeg ingen. Du vet vel det?
-Selvsagt har du det. Du har barna våre. -Nei.
De har sine egne familier nå.
Byrde.
Ae-sun, byrden.
Som barn tenkte jeg bare på at du ikke fikk mat hos onkelen din.
Jeg ble så sint at jeg ikke fikk sove.
Helt siden da
har jeg hatt en byrde i hjertet.
Så sørg for å komme over dette.
En enslig mor er også en byrde for barna.
Ikke la meg bli gammel og alene.
Selvsagt. Jeg kan ikke forlate deg.
Jeg ville ikke våget å reise fra min kjære Ae-sun.
Pappas tid gikk som kirsebærblomster.
Det var vanskelig. Ble du ikke kvalm av det?
Ikke egentlig. Det gjorde ikke vondt.
Selvsagt gjorde det vondt. Hvordan kan det ikke gjøre vondt?
Yang Gwan-sik.
Ja.
Drikk dette.
-Seo Ji-won. -Ja.
Tok du blodprøven?
Nei.
De ba meg komme opp hit først.
Alle prosedyrene er skrevet her.
Oi da.
-Gå. -Unnskyld?
-Gå ut. -Dette…
Du kan ikke bare gå inn. Sett dem her ute.
Det så jeg ikke.
Det står her.
Park Gyeong-ja. Kom inn.
Er det greit for ham å spise kjøtt?
Noen sa at kjøtt ikke er bra for ham å spise det.
Sunt kosthold er bra.
Vi ses neste måned.
Er det greit for ham å få moxibustion?
Jeg hører at det skal være bra.
Skal du spørre om alt du har funnet på nettet?
-Pasient 832. -Neste!
Er det ikke meg? Jeg har nummer 832.
Du kan ikke vise mottaksbilletten i betalingsluka.
Jeg skjønner. Dette nummeret er…
Det står der borte.
Dette er…
Gå til luke sju.
Er ikke 835 her?
Hjelp oss.
Bare gjør det.
Det er så mange som jobber her, så kan du ikke hjelpe de som misforsto?
Hva er galt?
Hvorfor sukket du? Hvorfor sukket du i noens ansikt?
Ingen vet det med en gang. Hvorfor kjeftet du på henne?
Tror dere at dere er så flinke? Dere finner på systemer,
og behandler oss som idioter hvis vi ikke forstår. Hun er smartere enn deg!
-Hva er galt? -Hei.
Hvorfor er du opptatt? Du må alltid bli med oss på sykehuset.
Det er en regel nå.
Det er fordi pappa er syk. Når det gjør vondt, blir han mer irritert.
Migrene er nok til å bli irritert. Han var ikke sint på deg. Det vet du vel?
Du tror pappa alltid er på min side.
Han er ikke det.
Hvis du og jeg krangler, tar han din side.
Jeg kan være nr 1, men du er hans nr 0.
For pappa er du som ringen i Ringenes Herre. Om noen tuller med deg, er de død.
Pasient 848, vennligst gå til luke fire.
Pappa kunne se mamma.
Han kunne se henne sitte her alene i en fjern fremtid.
Avlys det. Ta et firemannsrom i morgen.
Jeg kjøpte ikke rommet til deg, men for å gjøre mor mer komfortabel. Ok?
Jeg kunne aldri gitt deg et privat rom. Jeg er heldig som har en datter som deg.
Så bli frisk og betal meg tilbake.
Pass på Sae-bom for meg og hold svigersønnen din i øra.
Er han fortsatt snill mot deg?
Han elsker meg.
Jeg kommer i morgen med Chung-seop.
Skal du dra?
Vil du ikke at jeg skal dra? Du får meg alltid til å dra, så hva skjer?
Sov her i natt. Det er et privat rom.
Det følger med en pute til familien også.
Det er så fint.
Hvor mye koster rommet?
Dra til Geum-myeong og vask deg.
Hun blir her i natt.
Sinnssykt. Mangel på mental og økonomisk kompetanse?
Så mor ble degradert?
-Læreren var gal. -Jævel.
-Skikkelig jævel. -Utrolig.
Så mamma skallet ned kvinnen?
Hun knuste servitørens nese med panna.
Og du så mamma gjøre det?
Så du henne ligge ved Dong-myeongs grav?
Ja.
Jeg fulgte etter henne i hemmelighet. Redd for at hun skulle hoppe i havet.
Hvordan fortsatte hun?
På den tiden var hun bare 28.
28.
Da jeg fridde, lovet jeg å gjøre henne til dikter.
Sende henne på college eller til fastlandet.
Jeg ville aldri greid noe sånt selv. Men moren din har skrevet i det siste.
Jeg er så glad for å se det.
Moren din vant skrivekonkurransen.
Hun var den beste på skolen.
Så fantastisk er moren din.
Hun er ubeskrivelig talentfull.
Vær snill mot henne.
Ta vare på henne, ok?
Pappa, du er så irriterende.
Du ba meg bli så du kunne fortelle meg dette.
Jeg hadde vondt av henne helt til slutten.
Jeg overlater min kone i din varetekt.
Hvor har du tenkt deg?
Jeg vil ikke ha noe av det. Jeg er ikke ferdig med å vokse.
Oppdra meg mer før du drar. Hvorfor haster det med å forlate oss?
Geum-myeong,
du fikk meg til å føle at jeg fanget en hval i en liten båt.
Du var den første som lærte gangetabellen.
Så dro du på universitetet i Seoul.
Herlighet. Jeg var overveldet, men likevel lei meg.
Jeg var lei meg hver dag.
Lei for det overfor datteren min.
Men når jeg tenker på moren din, er jeg så lei for det at det dreper meg.
Jeg får ikke sove.
Så bli ved mammas side litt til.
Bli litt lenger.
Geum-myeong.
Selvsagt vil jeg det.
Jeg vil virkelig det.
For meg…
Betyr din mor alt.
Ikke betrakt henne som en plage. Ikke bli frustrert.
Ikke bli irritert på henne.
Vær snill mot henne.
Hvordan kan jeg…?
Hvordan skal jeg si farvel til deg?
Pappa.
Pappa, jeg er lei for det. Unnskyld.
Beklager at jeg er irritert på deg.
Jeg beklager at jeg alltid skyndte meg å legge på.
Men…
Jeg gjorde det ikke for jeg var faktisk irritert.
Det var aldri sånn, pappa.
Jeg vet det.
Selvsagt vet jeg det.
Datteren min er best.
Jeg hadde en kjærlig far.
Kommer pappa eller ikke?
Men faren min hadde ikke en kjærlig datter.
"En drage fra bekken."
Jeg hater det uttrykket.
Hvem tjener på at en drage reiser seg fra bekken?
Ryggraden. Den eldste søsteren. Jeg er lei av alt!
Yang Geum-myeong!
Hans kjærlige anmodning om å være snill mot mamma
svir i hjertet mitt.
Vil du at jeg skal leve som deg? Jeg gjorde det for å ikke leve som deg.
Jeg hater tanken på å leve etter evne.
Du stinket av kjølevæske, men hva gjorde du for meg?
Vi tok pappa for gitt,
som om vi alltid skulle ha ham.
Kan han bli hjemme?
Det er det han virkelig vil.
Han sier han blir hjemme en liten stund.
Han vil se havet.
Hvis han blir hjemme, vil han bli bedre.
Far.
Du tråkker mens du sitter, så ryggen din blir bra.
Du kan sitte i denne stolen og høre på Kim Kwang-seok.
Jeg søkte over hele nettet for å finne denne platen.
Gitaren din…
Pappa, hva…
Hvorfor…?
Hvorfor har du blitt så tynn?
Pappa.
Hvorfor?
Kom igjen.
Du er far. Ikke gjør deg selv flau.
Hva er galt, pappa?
Jeg ba deg passe på meg.
Jeg sa jeg skulle kjøpe en Mercedes. Jeg sa jeg skulle kjøpe båten din!
Jeg har fulgt med på deg. Far har sett alt.
Du har vært en god sønn.
Jeg vet det.
Jeg visste det, men…
Jeg…
Broren din døde tre dager etter bursdagen din.
-Aksepter å leve uten bursdag. -Det er urettferdig!
Jeg vil ikke!
Eun-myeong, kom ut hit.
Eun-myeong, velg én.
Vi kan spise riskaker eller tangsuyuk på bursdagen din.
Ikke begge deler. Velg én.
En robotleke og tangsuyuk.
Skal jeg fortsette å kjøpe dem i hemmelighet?
Det burde du.
Bare husk å holde det hemmelig.
Du sier det til søsteren din, ikke sant?
Sladrehank.
Jeg tror du liker meg bedre enn Geum-myeong.
Ta disse også.
Du kjøpte det bare til meg. Du kjøpte det i hemmelighet.
Jeg visste det hele tiden.
Jeg valgte å huske bare det jeg ville.
Din sladrehank.
Sladrer du på meg nå?
Jeg er en drittsekk.
Nå fornærmer du meg.
Tantene høstet disse.
Det fordømte havet.
Det må være opprørt fordi du er syk, så det ga enda mer.
Havet gir uten stopp, selv om vi høster av det hele livet.
Mamma, sønnen din er her.
Vask deg fort.
Vask deg og spis.
For oss var pappa havet.
Vi stolte på at han skulle leve.
Denne lille personen
kjøpte en kopp kirsebærcola og ba meg signere en kontrakt med henne.
Hun ville gjøre meg til en kjendisforeleser.
Jeg syntes det var latterlig.
Men etter å ha sett selskapets navn, bestemte jeg meg for å gi det en sjanse.
Neste taler er en som forandrer verden.
Her er Yang Geum-myeong, sjefen for Ever Study.
Herregud.
Se, det er Geum-myeong.
Vi måtte betale tilbake gjelden vår.
Vi feiret hjemkomsten med fanfare.
Hei, jeg heter Yang Geum-myeong.
Da jeg studerte i Japan,
brukte jeg denne til å ta opp forelesningene på.
Jeg kunne ikke språket, så dette var alt jeg kunne bruke.
"Ville det ikke være flott å ha læreren i min hånd?"
En dag dro jeg hjem og så på bokhyllen.
Så var det noe jeg oppdaget.
Der var min mors veldig gamle skolebok.
Snakker hun om meg?
Moren min var virkelig en fantastisk person.
Hun var smart og flittig,
og ville virkelig satse på studiene.
Hvis mamma hadde tilgang til opptak på den tiden,
ville hun ha studert massevis.
Hun ville ha klatret høyt.
Selv uten å bo i Daechi-dong eller få dyr undervisning,
burde en bokorm på en øy kunne studere hvis hun vil.
Jeg syns alle
uansett hvem det er, når og hvor det måtte være,
burde få muligheten til å studere hvis de virkelig vil.
Det er slik Ever Study
startet, fra min mors drøm.
Jeg kan ikke tro det. Hva gjør hun?
Hun er litt av en selger.
Antallet bredbåndbrukere passerte 10 millioner på den tiden,
og opptakere kom på markedet.
Videosamtaler gjenforente familier splittet av krig.
Jeg var sikker på at æraen med forelesninger på nett ville komme.
Jeg fortsatte med den flid jeg arvet etter faren min.
Hun nevnte meg også.
Det var ting vi måtte vise faren vår for enhver pris.
For å hedre historien til Jejus haenyeo, åpnet Haenyeo-museet offisielt i dag.
Et museum dedikert til Jejus haenyeos heder og ære!
Vi skal vise frem haenyeo til verden.
Å bli inkludert på listen over verdensarvsteder,
vi vil vise at vi lever, og at vår kultur også lever.
Lever!
Ja, vi lever.
Vi lever!
Med Jejus haenyeos motstandsdyktige pionerånd…
Tror du at du blir en god sønn ved å gjøre dette?
Stjele penger for å kjøpe A-reum et pannebånd!
Det er Jeong A-ram, ikke A-reum.
Lagde du striper i håret på ham?
-Gap opp. -Bare se på ham.
Du går sånn på håret for å date A-reum, ikke sant?
Jeg vet alt.
Faren din vet alt. Han er ekspert.
Hvorfor ler far? Du ler alltid når jeg krangler med barnet.
Vi bytter roller i livet nå.
Du høster alltid det du sår. Til pass for deg.
Hva?
Kjære.
Hva?
Hva er det nå?
Jeg kan ikke tro det.
Hva er det med denne familien? Aldri et øyeblikks fred.
Hva nå?
Du holdt løftet ditt.
Du holdt ett av de tre.
"Til hjertet som blir igjen."
Av Oh Ae-sun fra Dodong-dong, Jeju.
Jeg trodde jeg måtte holde deg i hånden for å føle varmen da jeg var ung.
Men nå vet jeg at du er med meg selv om du ikke er ved min side.
Nå som jeg har et varmt gulv,
varmer tanken på deg hele mitt hjerte.
Jeg vil leve når månen fortsatt er der, selv om dagen.
Skal du dra, dra som de rolige bølgene.
Etter 50 år kan du endelig sette meg fra deg.
Min kjære. Du har jobbet så hardt.
Min kjæreste. Skål for alt du har vært gjennom.
Du har bare grått i det siste.
Ser du? Du holdt et av løftene.
Nå som diktet er utgitt i en bok, er jeg dikter.
Hvis du ikke hadde fått meg, hadde du publisert for lenge siden.
Jeg kunne ikke gjort det uten deg. Jeg kunne ikke skrevet et dikt som dette.
Herlighet. Pokkers Ae-sun.
Pokkers Ae-sun.
Er du lykkelig?
Ja.
Jeg er så lykkelig.
De kysser.
Skal jeg bære deg?
Jeg er tung.
Barna ser på. Oppfør dere.
På grunn av dere tror de at kjærlighet er alt.
Gi 100 eksemplarer til fiskerbyen. Sørg for at du gjør det.
Mamma ba hele natten om at tiden skulle stoppe den dagen,
og at bonussporet aldri ville ta slutt.
Kjære.
La oss bare leve sånn.
Jeg vil gjerne fortsette å leve som nå i fem år til.
Hvis ikke, la oss nyte alle årstidene
én gang til, ok?
Det gjorde meg gal å tenke at jeg ikke kunne holde ett av de tre løftene.
Men nå som du skriver dikt, føler jeg meg mye bedre.
Mye bedre.
I vårt neste liv…
Skal jeg holde fem, nei, ti løfter.
Vil du være med meg igjen i neste liv?
Tror du vi møtes i det neste liv?
Hvorfor? Vil du ikke møte meg igjen?
Sånt hell skjer aldri to ganger på rad.
Hvordan kan jeg være den eneste som lever på en blomstereng?
Du har lidd hele livet på grunn av meg.
Takket være deg,
var jeg aldri ensom en eneste dag.
Ikke en dag.
Hvor kan du finne et liv som dette?
Ae-sun.
Ja?
Jeg må be deg om en tjeneste.
Når min tid kommer…
Ikke gråt for mye.
Når Oh Ae-sun gråter,
river det meg i filler.
Da kan jeg ikke dra som bølgene.
Det jeg vil se…
I mine siste øyeblikk…
Er smilet ditt.
Takket være smilet ditt har hele livet mitt vært fylt av glede.
Huff da.
Kan du ikke gjøre det for meg?
Klapp meg på ryggen.
Sove, sove
Bysse i søvn
Sove, sove
Bysse i søvn
Babyen min…
Jeg savner henne.
…sover godt
Sov nå
En svart hund går
En svart hund kommer
Kom og få barnet til å sove
Så skal jeg få valpene dine til å sove
Mamma sa alltid
at det var vanskelige dager, men aldri ensomme.
Livet hennes var et paradis.
Du store!
Pappa brukte livet på å klappe oss på ryggen.
Han ga oss all sin styrke til siste slutt.
Du kommer til å krasje. Stans bilen, kjør til siden.
-Jeg kommer straks. -Det går bra.
Det er ingen biler.
-Ingen biler på veien. -Ingen biler?
Pappa, ikke dra før jeg kommer. Ikke dra før jeg ser deg.
Himmelen viste oss en siste nåde, så vi kunne følge ham en siste gang.
Pappa, jeg er her.
Pappa, jeg blir her.
Pappa, ikke vær redd.
Jeg er lei for det, pappa.
Pappa, jeg er glad i deg.
Jeg er lei for det, pappa.
Det siste uttrykket pappa så,
var fylt av en sorg som han aldri hadde sett før.
Du burde vært snillere mot deg selv. Du har blitt så fort eldre.
Du er den samme.
Jeg har også blitt eldre.
Nei.
Du er den samme.
I mine øyne har du sett likedan ut de siste 50 årene.
Det var en jente i guttens liv.
Hele livet holdt gutten jentas verden trygg.
Takk, elskling.
Du har levd et godt liv.
Et virkelig godt liv.
Var det greit?
Var vår tid sammen bra?
Jeg kunne ikke be om mer.
Det var så godt at jeg ikke kunne be om mer.
Sammen med den ene personen livet hans var knyttet til…
Fikk faren min for første gang sove ut.
Etter å ha forlatt sine siste gaver.
Faren din ba meg gi deg denne.
Faren min tok aldri ut de beskjedne summene jeg sendte ham.
Han brukte aldri pengene.
Men han beholdt kontoen, så jeg spurte hvorfor.
Han sa at du trodde pengene betydde så mye for ham.
Hvorfor brukte han dem ikke?
De 100 000 won du sendte, ga ham glede verdt en million.
Men alt han hadde for seg selv, var denne delen av garderoben.
Pappa, du er så irriterende.
Pappas ujevne kjærlighet var over.
Mens min så vidt hadde begynt.
Den jævla Mercedesen.
Faren din ville at du skulle ha en,
så du kunne leve et fantastisk liv.
Kilometerstanden?
Du er virkelig så lik datteren min.
Du bruker disse hårnålene, og mister dem hver dag.
Hvorfor gidder jeg å kjøpe dem? Du bare mister dem.
Mammas skattkammer var fylt med 50 år med kjærlighet.
En kjærlighet som aldri ville ta slutt.
Hva skal jeg gjøre?
Hvordan skal jeg fortsette?
Slutt å lage rulleomelett.
Du orket ikke sujebi da Dong-myeong dro.
Når jeg er borte, vil du gråte ved synet av omelett.
Hvis barna ber deg bo med dem senere, så si ja og bli med, ok?
Hvis du er her alene, kommer jeg til å gråte.
Herlighet.
Når tok han alt sammen ned?
Du hadde mye å gjøre.
Du hadde mye å gjøre, min mann.
Akkurat som månen er på himmelen i løpet av dagen,
fortsatte mamma å bo hos pappa.
Å SE SIN ELSKEDE KOMME TILBAKE HVER DAG GJENNOM DØREN DE GIKK UT AV
VAR ET MIRAKEL HVER DAG
Jeg har kommet langt.
Virkelig.
La oss fortsette.
OH AE-SUN
Akkurat som snøen dekket verden,
dekket tiden til støyende sorger.
Og vinteren hadde endelig kommet.
Jeg kommer tilbake.
Jeg kommer snart tilbake.
Nei.
Mannen min er der borte.
Hør her.
Jeg har skrevet hele boken.
Jeg gjorde den ferdig.
Jeg sender deg mine foreldres 70 år. Det er en historie som ikke bør glemmes.
Fra Yang Geum-myeong, det eldste barnet til Yang Gwan-sik og Oh Ae-sun.
Ordene du har holdt dypt i hjertet ditt hele livet.
De blir ditt livs beste dikt.
Lærer, kan du fargelegge mitt?
Hvorfor spør du meg alltid om å gjøre alt for deg?
Du burde venne deg til å gjøre ting på egen hånd.
Bruk tid på å tegne alene.
Snakk med deg selv.
Spill kort.
Da kan du holde deg frisk.
Ensomhet kan gjøre deg uvel.
Herregud.
Hvorfor gir du meg din?
I går var jeg på restaurant med datteren min og mannen hennes.
Jeg bestilte min egen mat.
Takket være deg. Alt takket være frøken Ae-sun.
"Analfabet" av Jeong Gong-rye.
Jeg kunne ikke gå på skolen. Jeg måtte dykke. Jeg skammet meg hele livet.
Når de spør hva jeg vil ha på menyen, blir jeg så nervøs.
Men i går bestilte jeg min egen mat.
Jeg bestilte et utvalg sushi.
Det smakte himmelsk.
Lærer.
Forsyn deg. Her.
Hvorfor gir dere meg ting?
-Du er så pen. -Minner jeg deg om datteren din?
Det hadde vært flott hvis datteren min kunne være som deg, ved en pult.
Må være fint å være lærer og sitte og skrive dagen lang.
Skulle ønske moren min var her for å skrelle mandarinene.
Jeg gjør alt for å gi henne sushi.
Det jeg ville si i livet mitt…
Mamma.
Mamma!
Andre blir 90 eller 100. Hvorfor var du så ivrig etter å dra?
Ble du født på ny i denne vidunderlige verden?
Jeg håper du får sitte ved pulten du alltid har ønsket deg, og leve som sjef.
MIN DATTER
Hva er det?
Det samme gamle.
Hva?
Plutselig?
Du sa du ikke kunne komme.
Jeg burde ikke ha gitt tanten din den sure kimchien.
Mamma, slutt å bære inn ting og bare sett deg.
Du liker det surt, og Eun-myeong liker det ferskt.
Jeg må alltid lage dem separat. For et bryderi.
Mamma, som hadde vært ensom til i går, ble plutselig som en ung jente igjen.
Båten deres var lastet med fulle garn.
Mor, se. Det er Lim Young-wong.
Du store.
Hvorfor liker du Lim Young-wong?
Faren din elsket Kim Kwang-seok. Han lærte gitar for å spille den sangen.
Men han sang den aldri for meg, for jeg begynner å gråte.
Men så hørte jeg Young-wong synge den.
Det fikk meg til å gråte.
Hvordan kan du være en ung jente for alltid?
Da blomsterbladene var unge…
HAENYEO-MUSEET
UNESCOS VERDENSARV LA OSS GÅ SAMMEN
Og fortsatt hadde drømmer…
Dra til sykehuset med meg. Ikke spør barna.
Jeg tar meg av deg hvis du blir syk.
Ta vare på deg selv.
Se på magen din.
Våre svigerbarn vil snakke stygt om deg. Og farge håret ditt. Herlighet.
Gjør det for min skyld.
Farg håret mitt.
Er det en aldersgrense på første kjærlighet?
Slutt å snakke.
Hvis ikke, kan vi…
Slipp meg ut av bilen.
Hvorfor vil du ut av en bil i fart?
Bare følg med og kjør.
Er jeg sjåføren din eller noe?
På den ennå barnlige tiden av året
sto mamma, som fortsatt hadde et liv farget av blomster.
Du blir visst aldri gammel.
Det er ikke noe spesielt. Var det stor forskjell på 30 og 40 for deg?
Føler du det samme som 70-åring? Det høres utmattende ut.
Det er det samme.
Helt likt. Du føler deg lik på innsiden.
Men når du ser deg i speilet, ser du en gammel dame.
Aldring er ikke mer enn det.
Mamma, den er her!
Det var ikke phishing.
SJØBLOMSTEN FORLAG
Jeg gjorde det klart at søsteren min er kakse og at jeg driver en franchise.
Jeg trodde forlaget ville be oss betale mer for å utgi diktsamlingen.
Men det var ikke svindel likevel.
Jeg må ha gått fra vettet.
Det står "Oh Ae-suns diktsamling."
Mamma.
Pappa er sikkert glad nå, hva?
Bestemor trikser med oss igjen.
SKÅL FOR ALT DU HAR GJENNOMGÅTT
EN HYLLEST
DEN VAKRE HISTORIEN GA MEG TÅRER I ØYNENE
"BEKLAGER. TAKK. ELSKER DEG."
REDAKTØRENS OMTALE CHLOE H. LEE
MENTAL OG ØKONOMISK KOMPETANSE
Du er her for å se blomstene i dag. Hva synes du om dem?
-De minner meg om min første kjærlighet. -Ja, selvsagt.
Gå og bo hos henne, da.
Hye-ran. Det er møkkete.
Unnskyld meg. Hva gjør du der borte?
Ja, jeg er her.
Hvem kom du hit for å treffe?
Svigermor ba meg gå til den pene damen.
Hvem er det? Hvem av oss er det?
DEN LILLE RAKKEREN
VI VAR LIKE GAMLE NÅ. JEG VAR TI DA MOR DØDE.
HUN DØDE DA HUN VAR 29. DA JEG BLE 29, GRÅT JEG SOM EN TIÅRING.
Vent.
Gråter du?
Ja.
Hva feiler det meg?
Hvorfor gråter jeg?
Er du så glad i det?
Det er bare…
Jeg er så…
Så…
Hvordan skal jeg si det?
Jeg er stolt av henne.
Så stolt.
OH AE-SUN
INNHOLD
VÅREN I ET HJERTESLAG SOMMERSOLEN
Hvordan skal vi feire debuten din?
Ikke vær beskjeden. Datteren din gjør det bra nå.
Hun kjøpte til og med et hus til deg.
Kom og besøk meg oftere.
Mitt ønske før jeg dør, er å se min travle datter hundre ganger til.
Hvorfor sier du sånt?
Jeg ser deg knapt ti ganger i året fordi du har så mye å gjøre.
Jeg hadde blitt så glad om jeg kunne se deg hundre ganger.
Derfor sa jeg du burde bli med til Seoul.
Hvorfor drar du på pleiehjemmet så ofte?
Selv når man er gammel, ønsker man å ha sin plass i verden.
Jeg ville hatet å bli behandlet som luft.
Jeg ville bare kost meg, hvis jeg var deg.
Du var alltid så opptatt hele livet.
For å være ærlig, drar jeg dit fordi jeg er glad.
Når jeg er der, kaller de meg "lærer".
Jeg har virkelig gått oppover i livet.
Fra en haenyeos datter som gråt hver dag på havet,
til en bokorm som ble flau av alt i verden…
Vi har et hus og en båt.
Til en kapteins kone fylt av overveldende glede…
Til samvirkeleder Oh, til en dame som sløyet fisk på markedet,
til en lærer på 70 år, og til slutt dikteren Oh Ae-sun.
Du vet bare hva livet byr på hvis du fortsetter å leve.
Det ville vært synd om jeg hadde gitt opp halvveis.
Jeg er glad jeg fikk leve. Jeg valgte å leve videre.
Så…
Er det vår for deg igjen?
Ja.
Ja, det er vår igjen.
Jeg trodde livet gikk fra vår til sommer, høst, og så vinter.
Men jeg tok feil.
Noen ganger føles det som vinter,
noen ganger som vår.
Jeg har hatt mange dager med vår.
Sytti år med stjerner kom sammen for å danne Melkeveien.
Jeg har hatt mange strålende øyeblikk. Jeg har hatt så mange.
70 år av mitt liv i blomsterengen finnes i denne boken.
De utallige minnene hun begravde i hjertet sitt, er nå i full blomst.
Så…
Er du lykkelig?
Ja.
Jeg er det.
Jeg er så lykkelig.
Moren min skinner nå i de vakreste farger.
Til min elskede.
Fra jeg var ni frem til nå,
takket være deg,
har livet mitt vært vår hver dag.
Denne boken hadde ikke eksistert uten meg.
Frem til vil våren når vi møtes igjen,
skal jeg leve som om hver dag er vår.
Kom hit.
Hvis jeg blir dikter en dag, skal jeg gå med buksedress som Um Aing-ran.
Og hvis jeg blir rik,
skal jeg bo i et to etasjers hus og oppdra en søt hund.
Jeg vil at barna skal spille piano. Jeg skal spise ute ganske ofte.
Jeg skal kjøre Jeep og gå med Ray-Ban.
-Liker du biler? -Ja.
Liker du noe?
Jeg tar deg med i bilen, og vi kan dra overalt sammen.
-Selv til Amerika. -Jeg elsker det!
Vi kan leie, skravle og gjøre alt vi vil.
Jeg elsker det også.
La oss gjøre alt mulig så lenge vi lever.
La oss gjøre det vi vil!
For årstidene deres,
en gang så unge, men ennå hengivne.
Med anger, takknemlighet,
og den dypeste respekt.
Skål for alt dere har vært gjennom.
"HVIS DU IKKE ORKER, BARE KOM TILBAKE. VI ER ALLTID HER FOR DEG"
Tekst: Haakon Onsum