Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
KOMMENDE FILM
NOGLE FANTASTISKE FILM VIL VARE VED...
DEN BERØMTE FORFATTER FLANNERY O'CONNORS
KONTROVERSIELLE DRAMAER KOMMER PÅ LÆRREDET...
Sig sandheden, fængsl djævelen.
AF O'CONNOR: STAR DRAKE
I kampen mellem godt og ondt
vinder djævelen terræn.
Hjemme igen, juhu!
Thomas. Det er Star. Hun skal bo hos os i et par dage.
Det gør ikke noget. Kom ind.
Hun siger, hun er ateist.
Kun Gud er ateist.
DEN ÅBENHJERTIGE HISTORIE OM EN UANSTÆNDIG KVINDE
Og når synd og forførelse får frie tøjler...
Du godeste!
- Væk med dig, onde kvinde! - Jeg kender den her leg.
- Hun er nymfoman. - Hun er bare dårligt stillet.
SPÆNDENDE OG NERVEPIRRENDE
FORBLØFFENDE REALISTISK
Det var den uanstændige, kriminelle tøjte, der stjal min pistol.
Du tror vel på mig, mor? Hold kæft!
Hvad forventer man?
Gådefuld, spændende, skandaløs.
Med de største stjerner.
I STAR DRAKE
OG NU TIL FILMEN
"Jeg bliver irriteret, når folk antyder,
at fiktion er en flugt fra virkeligheden.
Det er en fordybelse i virkeligheden."
Himlen blev forstærket af lange sølvstråler, der lignede et stillads.
Bag det var der tusindvis af stjerner, der stadig bevægede sig langsomt,
som om de var en del af et omfattende byggearbejde, der omfattede universet,
og som ville tage al tid at fuldføre.
Men alle var ligeglade med himlen.
Verden blev skabt til de døde.
Tænk på alle de døde, der findes. Der er flere døde end levende.
Og de døde er døde længere end de levende.
De har ikke noget imod det.
BASERET PÅ NOVELLER AF FLANNERY O'CONNOR
FJERNELSE AF BLÅ ØJNE
TATOVØR
Kære Gud, jeg er i dyb tvivl om mit arbejde.
Jeg vil gerne skrive en roman. En god roman.
Jeg gør det på grund af en god følelse, men også en dårlig.
Mest den dårlige.
Hjælp mig med at beherske dette.
Obadiah Elihue.
Obadiah, Obadiah Elihue.
Obadiah Elihue?
- Obadiah Elihue. - Obadiah Elihue.
- Hvad betyder det navn? - Guds tjener.
Ms. O'Connor, jeg respekterer dig, og derfor er jeg ærlig over for dig.
Nogle gange gør du det svært for læserne.
De behøver ikke at lide for at forstå dine usædvanlige tanker.
Det føles, som om du vil slås, bare læseren åbner bogen.
Jeg er desuden usikker på, om redigeringen virkelig hjælper.
Bogen havde nemlig sine styrker allerede fra starten.
Vil du fordybe dig i noget?
Jeg er åben for kritik.
Godt.
Det her er vores første kommentarer om bogen så længe.
Du kan tage dem med hjem.
Jeg synes, at et resumé ville være nyttig i denne situation.
Så vi får en fornemmelse af de sidste kapitler.
Jeg er åben for kritik, men kun inden for det, jeg prøver at gøre.
Spørgsmålet er, om jeg skal arbejde med dig som med alle andre forfattere,
eller vil du arbejde alene?
Tænk over det. Tag dig god tid, så følger jeg op med miss McKee.
Det var virkelig rart at møde dig, miss O'Connor.
- God rejse. - Tak.
Nå, du er tilbage.
Før jeg går. Jeg synes, min mening om romanen
og din kritik skal være klar og tydelig.
Jeg skriver ikke resuméer.
Jeg opdager det hen ad vejen. Jeg ved ikke, hvad jeg synes,
før jeg ser, hvad jeg siger. Så skal jeg sige det igen.
De gode egenskaber er stærkt forbundet med de begrænsninger, du nævnte.
Hvis jeg skal udvikle mig som forfatter, må jeg udvikle mig på min egen måde.
Jeg gør det ikke på nogen anden måde.
Dine indvendinger antyder, at du vil redde bogen og gøre den traditionel.
Jeg vil ikke skrive en traditionel roman.
Wise Blood bliver forhåbentlig mindre stiv,
men lige så mærkelig som nu, hvis ikke mere mærkelig.
Så spørgsmålet er:
Er Rinehart interesseret i at udgive en ny slags roman?
Han sagde: "Ms. O'Connor, du er meget ligefrem,
men jeg bryder mig ikke om dit hårde syn på samarbejde.
- Det er upassende for en ung kvinde." -"Ligefrem"?
Jeg vil hellere kaste mig ud foran et tog end at skrive et resumé
Hvis de ikke synes, jeg er mere værd, bør de lade mig gå.
Han er et fjols.
Det ved jeg ikke.
Vi fandt på udtrykket "arrogant for tidligt" til mig.
- Jeg måtte foreslå det til ham. - Selvfølgelig. Det var godt.
Den skal ikke redigeres. Hvis han er fornuftig, udgiver han den.
Tak, Cal.
Jeg prøver at vende den anden kind til, men jeg fortaler mig.
- Men jeg har brug for forskuddet. - Og jeg cigaretter.
Javel.
Køber du New York Times? To af dem.
- To? - To.
Vagabonden løftede langsomt sin hele og korte arm,
så de pegede op mod himlen, og hans krop dannede et skævt kors.
Selvom den gamle kvinde boede alene her med sin datter Lucynell,
og aldrig havde set den enarmede mand før, så hun på afstand
at han var en vagabond og ingen at være bange for.
Jeg ville betale en formue
for at bo sådan et smukt sted.
Jeg vil vædde på, at solnedgangen er noget særligt.
Den går ned hver aften.
Ja.
Kører damerne bil?
- Det er længe siden. - Nej, intet er som før.
Verden er næsten rådden.
Hvor kommer du fra?
Jeg kunne sige hvad som helst, at mit navn er Tom T. Shiftlet,
og at jeg er fra Tarwater, Tennessee. Hvordan ved du, jeg taler sandt?
Måske er jeg Aaron Sparks fra Singleton, Georgia. Du ved det ikke.
Nej, jeg ved intet om dig.
Men jeg kan fortælle dig, at jeg er en mand.
Måske ikke en hel mand.
Men hvad er en mand egentlig?
Det kan godt være her her og arbejde.
Du bliver betalt i mad, og du kan sove i bilen derovre.
I gamle dage sov munkene i deres kister.
De var ikke så avancerede som os.
Præcis.
Jeg har noget til dig. Her er den.
- Hvad er det? - Det er fra Bob Giroux på Harcourt.
Jeg viste ham din novelle.
Han sagde: "Den unge katolske forfatter er et enestående talent."
Han vil møde dig.
Tak, Cal.
Vi kan gå sammen. Kommer du tilbage i næste uge?
Var det ikke for min mor, ville jeg ikke rejse.
Toget til New Orleans afgår fra spor syv.
- Jeg må besøge dig. - Du ville aldrig blive dig selv igen.
- Cal. - Du er en engel.
Jeg vil ikke være en engel.
Men mit forhold til dem er blevet bedre.
- Taler du stadig med dem? - Da jeg gik i katolsk skole,
led jeg af det, freudianerne kalder anti-engle-aggressioner.
Jeg låste mig inde på et værelse, og med knyttet næve
gik jeg rundt i rummet og slog på min skytsengel.
- Eller rodede i hans fjer. - Har de ikke lidt nok?
Jeg ved ikke, hvad engle er, men jeg ved, hvad de ikke er.
Og det er en stor trøst for mig.
Jeg elsker dig.
Det er ikke et frieri.
Du kender mig. Jeg har mange jern i ilden.
Sig til, når du har smedet færdig.
At tale med Lucynell var som at tale med en hund,
som er trænet til at sige nogle ord.
Men når den tiltales, føler den sig utilstrækkelig og glemmer dem.
Det er en fugl.
- Fugl. - Ja.
Næste stop er Wilmington, Delaware.
Fugl.
Fugl!
Lær hende at sige noget andet.
Fugl!
Hvad skal hun sige?
Lær hende at sige:
Skattebasse.
Fugl.
Skattebasse.
Fugl.
Fugl!
Fugl.
- Det bliver tre dollar og 50 cent. - Skattebasse.
Fugl!
Godt så.
Det føltes ikke så godt.
Det var bare en kvinde på et kontor, et papir og en blodprøve.
Det var nok i lovens navn.
Du kan skære mit hjerte ud og kigge på det. Det siger ikke noget om mig.
Se, hvor smuk Lucynell er. Hun er sød som en dukke.
Hej!
Du har gjort et kup.
Hvad ved de om mit blod? Jeg mener...
Jeg har aldrig været væk fra hende i mere end to dage.
Jeg ville ikke lade nogen anden få hende. Men du er en god mand.
Vi ses om et par dage.
Farvel, min lille skat. Pas godt på hende.
Pas på min bil! Hører du?
Det liv, du redder, kan blive dit eget.
Din mor tror, at 17 dollar og 50 cent er nok til to dage.
Det kræver penge.
Forstår du det? Jeg sagde...
Nogle mennesker vil gøre hvad som helst nu om dage.
Jeg ville ikke gifte mig med en kvinde, hvis jeg ikke kunne tage hende med på tur.
Tage hende med på hotel, forkæle hende.
Stop. Jeg ville ikke gifte mig med hertuginden af Windsor,
hvis jeg ikke kunne tage hende med på tur,
på hotel og give hende noget lækkert at spise!
Stop! Jeg kørte næsten galt.
Gudfader!
Undskyld. Er du sulten? Vil du have noget at spise?
SERVERING
- Kan jeg hjælpe? - To serveringer skinke og majsgrød, tak.
Så gerne.
Du.
Kun en. Jeg betaler nu. Server for hende, når hun vågner.
- Hun ligner en engel. - Nej, hun er en blaffer.
Nu skal jeg videre til Tuscaloosa.
Tanker fører til handling, ikke? Tænk, hvis jeg skrev et digt om et stinkdyr.
Et stinkdyr ved navn Frederick, der lugter af jordbærmilkshake.
Men hvis jeg skriver digtet ærligt,
og jeg forestiller mig Frank, stinkdyret med den søde lugt,
vil folk måske lægge mærke til alle sort-hvide væsner, der lusker rundt?
De er ikke bange, men tænker: "Er det Frank?"
Og kan deres nyfundne nysgerrighed
få en positiv effekt på alle de snigende stinkdyr? Det tror jeg.
Næste stop er Milledgeville, Georgia.
Hvis fantasien kan påvirke virkeligheden, er troen vel der, hvor floderne mødes?
Mary Flannery!
Hej, skat.
- Lad mig hjælpe dig med den. - Du kan tage kufferten.
Lad mig tage noget. Har du det godt?
- Er Milledgeville blevet bedre? - Den er der stadig.
To af butikkerne har fået nye vinduer.
Tante Katie sover i bilen. Lad os prøve at være stille.
Hvorfor sover hertuginden i bilen?
Tja, hun... Jeg kan ikke lide at tage herud alene.
Der er flere af dem end os.
- Vi skal se dr. Block på hjemvejen. - Nej.
Han giver personlig behandling. Det gør lægerne i New York ikke.
- Jeg vil ikke have, at det er personligt. - Hvad i alverden? Er du vagabond nu?
Vi må købe en ordentlig frakke til dig.
Jeg ved, hvor koldt det er. Jeg kan købe min egen frakke.
Du har det ikke godt, men prøv at være lidt venligere.
Vi behøver ikke vække min søster.
Mange guvernører, både i Nord- og Sydstaterne,
taler om behovet for enighed i spørgsmålet om borgerrettigheder.
Det menes, at Stevenson-Russell-holdet kan...
Mary Flannery. Hej, skat. Se dig lige.
Du ser ikke for godt ud.
- Regina, hun ser syg ud. - Vi skal hen til dr. Block.
- Nej. - Hun har kuldegysninger og udslæt.
Hun kan ikke løfte skrivemaskinen.
Har du skrevet nogle gode historier for nylig?
Nej.
- Du skriver da noget. - Jeg læste den sidste, du sendte.
- Og? - Den tiltalte mig ikke rigtigt.
- Den efterlod en dårlig smag. - Du skulle ikke spise den.
Men sig mig, hvad arbejder du på?
Jeg skriver en roman, der hedder Wise Blood. Den handler om en ateist,
der går i seng med en prostitueret og starter en religion,
der hedder Kristi Kirke uden Kristus.
Til sidst river han måske sine øjne ud.
- En kirke uden Kristus? - Som de fleste, jeg kender.
Hvorfor skriver du ikke om søde mennesker?
Måske bliver du en ny Margaret Mitchell.
Vi har brug for en god bog som Borte Med Blæsten.
- Skriv om krigen. Så er der mere læsning. - Jeg elsker den film!
Den sorte pige, der spiller Mammy. Hun morer mig virkelig.
Det er så rart at se en ærbødig sort kvinde.
"Ashley! Hvad skal jeg gøre?"
Nogle gange beskæftigede Ruby Turpin sig ved at navngive grupper af mennesker.
I bunden var der mest sorte mennesker. Ikke alle, men næsten.
Og ved siden af dem, ikke over dem, var de hvide tabere.
Og over dem var husejerne og over dem hus- og jordejerne,
hvor hun og hendes mand Claud hørte hjemme.
Over hende og Claud var rige mennesker med større huse og mere jord.
Men det var her, det blev for kompliceret for Ruby.
For nogle mennesker med mange penge burde at være under hende og Claud.
Nogle med ædelt blod havde mistet penge og var nødt til at leje.
Og så var der sorte mennesker, som ejede deres huse og jorden.
Sæt dig ned. Du kan ikke stå på det ben.
Han har et sår på benet.
- Du godeste. Hvordan fik du det? - En ko sparkede ham.
Du godeste.
Lægen er klar, mr. Mulligan.
Når hun faldt i søvn, rumlede alle mennesker rundt i hendes hoved.
Og hun drømte, at de alle var pakket ind i en godsvogn på vej mod en gasovn.
Du godeste.
- Jeg ville ønske, jeg kunne tabe mig. - Men du er ikke tyk.
Jo, jeg er. Claud kan spise så meget, han vil.
Men så snart jeg ser noget godt, tager jeg på.
Du kan spise så meget, du vil, ikke, Claud?
Men du har i det mindste et venligt sind.
Det er lige meget, hvor stor du er.
Det vigtigste er et venligt sind.
Går du på universitetet? Jeg kan se, du læser en bog.
- Damen spurgte dig om noget. - Jeg har ører.
Vejret er så dejligt. Er du ikke enig?
Godt bomuldsvejr. Hvis negrene vil plukke.
Men de vil ikke plukke bomuld mere.
De hvide vil ikke plukke det, og negrene vil ikke, for de vil være som de hvide.
De burde sende dem tilbage til Afrika. Det er der, de kommer fra.
Der er værre ting end en neger.
Ligesom med dem er der forskellige slags os.
Ja, det er der. Der er masser af værre ting.
Ruby.
Du bliver genfødt.
Men der er kun to ledige pladser på Jorden.
Du kan enten være neger eller en hvis taber.
Nej.
Jeg beder dig, Jesus. Lad mig være mig selv.
Jeg kan vente, til en anden plads bliver ledig.
Nej, du skal vælge nu, og jeg har kun de to pladser. Du må bestemme dig.
Så gør mig til en neger. Men ikke en med dårlig smag.
Gør mig til en ordentlig, ren og hæderlig negerkvinde.
Som mig, men sort.
Har I hørt, at mexicanerne vil oversætte Bibelen til spansk?
Det værste, der findes, er en, der er utaknemmelig.
At have alt og ikke sætte pris på det.
Jeg kender en pige, hvis forældre ville give hende alt.
Hun får en fin uddannelse og dyrt tøj,
men som aldrig siger noget pænt.
Det skader ikke at smile.
Så får du det bedre. Over det hele.
Ja, selvfølgelig. Men der er folk, der ikke vil lytte.
Hvis der er noget, jeg er, så er det taknemmelig.
Når jeg tænker på, hvem jeg kunne være ud over mig selv,
og alt det, jeg har. Lidt af hvert.
Og et venligt sind ovenikøbet.
Jeg vil bare råbe: "Tak, Jesus! Tak.
Tak, Jesus, fordi du skabte alt, som det er."
Tak, Jesus! Tak!
Hvad er det, du vil sige?
Vend tilbage til helvede, hvor du hører til, dit vortesvin!
Sygeplejerske! Ring efter en ambulance!
Hun så klart.
Hun så sjæle, der tordnede gennem himlen.
Der var hele enheder af hvide tabere og sorte mennesker i hvide dragter.
Bataljoner af misfostre og galninge, der skreg og hoppede som frøer.
Alle var de rene for første gang.
Hun kunne se på deres chokerede ansigter at selv deres dyder brændte væk.
Kom så. Gris.
Kære Cal.
Jeg forlod New York som 24-årig og kom hjem som 107-årig.
Knoglerne føles som kul, og feberen koger dem.
Jeg skal tilbage til New York snart, men mor vil ikke have, at jeg rejser.
Men bare rolig. Jeg bliver her ikke længe.
Alle synes, at højden af bohemeliv er at have lange bukser på i byen.
Når jeg kommer, vil du så spise frokost?
I skulle se den nye pastor, der synger sin prædiken.
Han stiller en stol på podiet og kalder på en bibelsk figur:
"Kom og bær vidnesbyrd!"
Han siger: "Paulus, kom og bær vidnesbyrd!"
Han venter på, at Paulus sætter sig, og så synger han.
Jeg tror, jeg har noget i køkkenet, der kan berolige Carramaes mave,
og jeg skal tale med Mary Flannery alene, så du kan tage hjem.
- Fint. - Mange tak.
Tror du, de forestiller sig, at Paulus sætter sig i stolen?
Det aner jeg ikke.
Se her.
Dr. Wells holdt et orienteringsmøde på universitetet forleden,
og to negre, de var lærere eller noget, deltog.
- Hvordan gik det? - Alle gik amok.
- De brændte et kors på græsset. - Er det sjovt?
Det var for fugtigt til et brændende kors, så de satte et bærbart kors op.
Det blev oplyst af røde elpærer.
De kan ikke have gået i skole efter fjerde klasse.
Og pludselig er de interesserede i uddannelse?
Bliv siddende.
- Bliv venligst siddende. - Jeg skal arbejde.
Du skal hvile dig.
Og samle kræfterne.
- Jeg kan skrive på skrivemaskine. - Det er ikke...
...hvad lægen siger.
Og...
- Dr. Block kommer for at tale med os. - Hvad er det?
Hvad er det til?
Er det til mig?
Regina?
Chancey siger, at koen med det dårlige yver skal til dyrlægen.
- Så lad os gå. - Jeg kan ikke lide nåle.
Den er kæmpestor. Det ligner noget, man bruger på kvæg.
Jeg vil hellere have gigt.
Mary Flannery.
Du har ikke gigt.
Du har lupus.
Du er voksen nu.
Du har ret til at vide det.
Din mor ville ikke bekymre dig.
Du er allerede svag. Hun tænkte bare, at det ville...
Hun vil ikke have, at du skal tro, at det er håbløst.
Det er ikke, som da din far havde det.
Nu om dage lader lægerne ikke unge mennesker dø.
De giver dem ny medicin.
Folk dør ikke.
Ikke som før.
Nuvel.
Det er ikke gode nyheder.
Men tak, fordi du fortalte det.
Jeg mistænkte det og troede, at jeg var blevet skør.
Jeg vil hellere være syg end skør. Sig ikke, at du har fortalt mig det.
Ellers fortæller hun dig ikke noget igen.
Måske vil jeg gerne vide mere om mig selv.
Tak.
Jeg arbejder. Du skal ikke komme ind, når jeg arbejder.
Det ved jeg. Men du skal komme ned nu.
- Når du er klar. - Rinehart afviste min roman.
Det er sikkert skuffende, men lægen er her nu.
Hvor længe har du vidst det?
Vidst hvad?
Jeg ligner far på en prik.
Nej, du gør ej.
Du kan tale med lægen. Jeg har brug for en præst.
Jeg forstår nu, at døden er virkelig.
Og bevidstheden om Guds magt har brudt min magelighed
som et skud i siden.
En følelse af det dramatiske, af det tragiske og af det uendelige
har sænket sig og fylder mig med sorg.
Men større end sorgen er:
Forundring.
TO ÅR TIDLIGERE
Kære Regina, jeg har godt nyt.
Jeg har vundet Rinehart Iowa-prisen i skønlitteratur.
Det betyder 750 dollar fra et velrenommeret forlag,
som kan udgive bogen, hvis jeg kan afslutte den.
Jeg håber, at I har det godt.
Lad ikke den nye gårdskarl demoralisere ænderne. Kærligst, M. F.
P.S. Prøv at beherske dig og send ikke flere forklæder.
Jeg ved, at det bliver svært, men vær nu sød.
Mary Flannery, ordet er dit.
Historien hedder Parker's Back.
"Sarah Ruth var simpel."
Huden i hendes ansigt var stram som skallen på et løg.
Hendes øjne var grå og skarpe som spidserne på to issyle.
Kom så! Hvad fanden!
- Hov! - For fanden da!
Vi taler ikke uanstændigt her!
Godt.
Jeg slog hånden. Jeg tror, jeg har brækket den.
Må jeg se?
- Der er intet galt med den. - Jeg er kureret!
Du må passe på, jeg er sømand og har rejst over hele verden.
Jeg kan lære dig et og andet. Den her blev lavet på Kap Horn.
Og den her i Burma. Og den her, da jeg var 15 år.
Jeg kan ikke lide det. Det er idoldyrkelse.
Vent lidt.
- Du burde se dem, du ikke kan se. - Det er det, indianere gør.
- Forfængelighedens forfængelighed. - Der må være en, du kan lide. Se på dem.
- Kyllingen er fin nok. - Kylling?
Det er en ørn. Hvilket fjols ville få en kylling?
Hvilket fjols ville få tatoveringer?
- Er du frelst? - Frelst?
Hvad skal jeg frelses fra?
Ville et kys løse det?
- Hvad hedder du? - Parker.
- O. E. Parker. - Hvad står O. E. for?
Det er lige meget. Hvad hedder du?
Jeg siger det, hvis du siger, hvad bogstaverne står for.
Det kan jeg ikke. Du sladrer bare.
Det gør jeg ikke. Jeg sværger.
Fint.
Jeg gør det.
Det er en hemmelighed, du må ikke sige noget. Kom nærmere.
Mit navn er Obadiah Elihue Parker.
Det betyder Guds tjener.
- Hej! Vil I have æbler? - Ja.
Jeg kommer nok forbi i morgen med brombær.
Hvad siger I så?
Bare tag for jer.
- Sig tak. - Tak.
Det var, som om en blind dreng var blevet ført i en anden retning
uden at bemærke, at målet var blevet ændret.
Ikke før vi er gift.
- Nej, Parker! - Er du en af de der suffragetter?
- Er du lebbe? - Jeg opdeler ikke folk efter køn.
Jeg ser dem som irriterende eller mindre irriterende.
Javel.
Hvad er jeg?
Det er mit svar.
Nej, Parker. Ikke før vi er gift. Parker!
Ikke før vi er gift! Nej.
Ikke før vi er gift.
Parker troede, at hun ville frelse ham.
Andre gange tænkte han, at hun egentlig syntes om det, hun ikke kunne lide.
Han forstod hende, men ikke sig selv.
"Men jeg vil være som et grønt oliventræ i Guds hus.
Jeg sætter min lid til Guds nåde i al evighed."
Når Gud dømmer dig,
vil Jesus spørge dig, hvad du har gjort ud over at tegne på dig selv.
Du kan ikke narre mig.
Du tror bare, at den store blondine, jeg arbejder for, vil sige:
"Goddag, mr. Parker. Skal vi ikke stikke af sammen?"
Du frister synden.
Du skulle have set hende, da hun så min bare overkrop.
Hun så på mig og sagde: "Mr. Parker, du ligner et maleri."
Når Gud dømmer dig, må du stå til ansvar for det. Forfængelighed.
Jeg kan få tatoveret et bibelvers på ryggen.
Så har du noget at læse.
Men sig mig,
har jeg ikke fået en rigtig ild at tæmme?
Jo, men du skal se på mig.
Javel.
Nej.
Parker vidste, hvorfor han giftede sig med hende. Kun sådan kunne han få hende.
Men han forstod ikke, hvorfor han blev.
Hun ville snart blive gravid. Gravide kvinder var ikke hans foretrukne.
Han forestillede sig sit hoved som en afbryderdåse.
Men med hende kunne han kun se udefra og ind.
Hele den sorte verden i hendes hoved indeholdt både himlen og planeterne.
Hvad der end havde været eller ville blive.
Når han lukkede øjnene kunne han se en slags stjerne.
Som en stjerne på et julekort. Men han kunne ikke se den tydeligt.
Noget stod i vejen for ham.
Som om han var i begyndelsen af noget, der ingen begyndelse havde.
Han så stjernen forsvinde længere ud i mørket,
indtil han indså, at Sarah Ruth var selve lyset.
Et tungt dunk slyngede ham op i luften.
Han landede på ryggen, da traktoren kørte galt, og der gik ild i træet
Han mærkede varmen fra det brændende træ mod sit ansigt.
Hvis han kendte korsets tegn, havde han lavet det.
Hej! Åbn!
Du godeste.
Parker længtes efter Sarah Ruth.
Hendes skarpe tunge og issylklare øjne var den eneste trøst, han kunne mindes.
Hun kan ikke have noget imod Guds billede.
En ro sænkede sig over ham,
lige så nervepirrende, som hvis det aflange rum
var et skib, fra hvilket Jonas var faldet over bord.
Det var, som om han var sig selv, men en fremmed,
der sejlede ind i et nyt land. Men alt, hvad han så, var velkendt.
Blondinen var ikke så solid, som du sagde.
Du skal betale for traktoren. Hun havde ikke forsikret den.
- Hvorfor spilder du strøm midt på dagen? - Hold kæft! Hør her!
- Du får ikke noget af mig! - Se på mig, se på mig.
Jeg vil vise dig noget. Og jeg vil ikke høre et ord til.
- Jeg burde have vidst det. - Se nu bare på det.
- Jeg kan ikke se på den! - Ved du ikke, hvem det er?
- Det er ikke en, jeg kender. - Det er ham!
- Hvem? - Det er Gud.
Se på den. Se!
Under hendes blik følte han sig gennemsigtig som vingen på en flue.
Gud?
Gud ser ikke sådan ud.
Hvad mener du med det? Hvordan ved du det? Du har ikke set ham.
Man kan ikke se ham! Han er en ånd. Intet menneske kan se ham!
Men det er bare et billede af ham.
Nej, det er idoldyrkelse!
Idoldyrkelse!
Sarah Ruth råbte: "Idoldyrkelse!"
"Med kosten i et fast greb så hun på pekantræet, og hendes øjne blev hårde.
Der var han, ham, der kaldte sig Obadiah Eliehue,
og græd som et lille barn."
- Det, jeg kæmper med... - Hør, Walter.
Der bliver ingen kritisk analyse i eftermiddag.
Seminaret er slut for i dag.
Kreativitet er naturen, der manifesterer sig i os.
Det er dig, der rejser dig inden i os.
Skrivekunsten er død uden dig.
Herre, rejs dig inden i mig.
Få dette døde begær til at blive levende.
Du er den tynde halvmåne.
Selv er jeg Jordens skygge, som hindrer mig i at se hele månen.
Hjælp mig med at ofre alle verdslige ting for dette.
...alle verdslige ting for dette. Jeg mener ikke...
- Hvem taler du til? - Åh gud!
- Det er Cal, det er dig. - Undskyld.
Nej, jeg... Jeg blev skræmt fra vid og sans.
Jeg burde arbejde. Jeg kan ikke engang lide fester.
Den, der opfandt cocktailpartyet, burde straffes.
Og mine fødder er smurt ind i gin.
Ja, men jeg kan hente lidt vermouth. Det er perfekt.
Jeg ville bare sige hej. På en eller anden måde har jeg gjort det.
- Jeg må hellere gå hjem. - Nej, bliv.
Vær sød at blive. Jeg har brug for din hjælp.
Jeg synes, festen er så udmattende.
Hvis du er her, får jeg i det mindste
en samtale, der ikke er elendig
eller handler om sladder eller en abstrakt æstetisk teori.
- Det er pæne ord, Cal. - Det er rigtigt.
- Er der mad? - Ja, kylling i fløde.
Måske bare et øjeblik så.
Jeg har ikke spist hele dagen.
Tak.
- Din historie... - Parker's Back.
Den er god.
Tak.
Jeg...
...erklærer dig...
...den hellige Flannery.
Tag en tår.
Der er du. Det er din fest med elever, der forguder dig.
Og så forsvinder du. Jeg kender ikke halvdelen, Cal.
Elizabeth, Flannery, Elizabeth.
Goddag. Jeg har læst din bog. Jeg var meget imponeret.
Javel. Tak.
Velkommen til Cals fest.
Han er en vigtig person. Han har vundet en Pulitzerpris.
Kom ind.
Da jeg var syv år, havde min far en høne, der gik baglæns.
Pathé News kom hele vejen til Georgia for reportagen. Jeg var også med i den.
Jeg var der for at hjælpe hønen, men det var et stort øjeblik.
Alt siden da har været et antiklimaks.
- Er hun god? - Hun er den mest lovende på holdet.
Det sagde han lige op i ansigtet på dig, Walter.
- Tillykke med Rinehart-prisen. - Har du vundet den?
- Undskyld. - I det mindste tabte du.
Lad mig give dig et råd. Skriv "neger" i stedet for det andet ord.
Dem, jeg skriver om, ville aldrig bruge et andet ord.
Det er bare et godt råd.
Jeg foretrækker ikke at udglatte virkeligheden. Du taler om propaganda.
Og selvom du er på den rigtige side, gør du det værre. Det påvirker ikke sandheden.
Jeg prøvede bare at være venlig.
Så er det vel din tur. Klar?
Mit spørgsmål er, om kristne, katolikker, eller hvad de nu er,
tror, at de rent faktisk spiser Jesus? Kannibaler?
Og hvis det er tilfældet, hvordan kan man så hævde at være moralsk overlegen?
Walter, spørgsmålet lader til at være, om en person tror,
at vi er skabt i Guds billede, eller om man tror, at vi skaber Gud i vores.
Jeg ved ikke, hvad svaret er, men som barn, når jeg skulle modtage nadver,
forestillede jeg mig, at det var Helligånden.
Den lader til at være mest bærbar i treenigheden.
Nu forestiller jeg mig nadveren som et fint og udtryksfuldt symbol.
Synekdoken for Gud.
Så kan den rende mig.
Det er sværere at tro end ikke at tro.
Folk forstår ikke, hvad religion koster.
De tror, at tro er et stort elektrisk tæppe. Men det er korset.
Mange siger, at en hund har sin dag,
og en kat har flere liv.
Der er andre, der tror, at en hummer er lyserød,
og at bier aldrig arbejder i deres bistader. Drik.
Dine øjne er bundløse. De kan se mere.
Jeg løj ikke.
- Du løj. - Jeg løj ikke.
- Du løj. - Du har din sandhed, jeg har min.
- Der er kun én sandhed. - Der er ingen sandhed.
Mine tanker er langt fra Gud,
at han kunne have undladt at skabe mig.
Her holder Mary O'Connor fra Georgia den eneste høne
i verden, der kan gå baglæns. For at gå fremad går hun baglæns.
Når hun ser fremad, ser hun bagud.
Når hun kommer frem, skal hun egentlig gå.
Kære Gud, hjælp mig med ikke at være så kræsen med min måde at gøre ting på.
Jeg kan ikke flygte fra mig selv, medmindre jeg skriver.
Og jeg er mest mig selv, når jeg skriver.
Kan jeg ikke forsvinde ind i noget større?
- Ret dig op. - Tak.
Jeg vil ikke dø.
Giv mig en god historie.
Lad mig være din skrivemaskine.
ALT, DER STIGER, SKAL SMELTE SAMMEN
Man lever kun én gang. Og ved at betale lidt mere for det...
Det viser, at jeg ikke gør noget halvt.
Denne hat passede mig bedst.
Da jeg købte den, sagde jeg: "Tag den tilbage. Jeg tager den ikke på."
Damen sagde: "Vent, til du prøver den." Så det gjorde jeg, og hun sagde:
"Du gør noget for den hat. Og den gør noget for dig."
Hun sagde: "Med den hat ser du ikke halvdårlig ud."
Jeg kan lide den, mor.
Som verden er, er det et under, at vi har det godt.
- Men nu er rollerne byttet om. - Lad være.
Jeg husker en gammel neger, min sygeplejerske Caroline. Hun var skøn.
For guds skyld, mor, skift emne.
Hvorfor klæder du dig sådan? Du ligner en gangster.
- Ingen går op i, hvordan jeg ser ud. - Det gør jeg.
Jeg er rar over for alle. Jeg ved, hvem jeg er.
Folk er ligeglade, og du aner ikke, hvem du er.
Jo, jeg gør. Hvis du ikke gør, skammer jeg mig.
Hold da op.
Din bedstefar var guvernør i denne delstat.
Din bedstemor var from, og din oldefar
ejede en plantage og 200 slaver.
Heldigvis må man ikke købe eller sælge mennesker længere.
Undtagen når det forklædes som et bryllup.
Hvad ved du om bryllupper?
Colby, kom her, skat.
Stå stille.
Er han ikke sød?
Tittebøh!
- Han kan lide mig. - Hvor fjollet.
Hold op med at fjolle rundt. Sid ordentligt. Sæt dig op.
- Jeg giver drengen en nickel. - Nej.
- De vil ikke kunne lide det. - Jeg kan kun finde en penny.
- Lad være. - Den er helt ny.
Lille dreng! Hej! Se!
Jeg har en skinnende, ny mønt
kun til dig. Har du den? Værsgo.
Han tager ikke imod andres mønter. Ingens.
Den her...
Det var derfor, jeg sagde det.
I fremtiden skal du spare mig for dine prædikener om race.
Jeg vil ikke lade dig begrænse mine venskaber på grund af det.
Jeg vil hjem!
Tror du, at det her var et enkelttilfælde? Det var det ikke.
Det var alle de sorte, der sagde,
at de ikke vil have dine nedladende penge mere!
Opfør dig ikke, som om det er verdens undergang.
Vi tager på dit slankekursus, fordi du er fed!
Fed, mor!
- Mor, kom nu! - Jeg vil hjem.
Mor. Hvor skal du hen?
Jeg går ikke længere end hertil.
Mor!
Bed bedstefar om at hente mig!
Sig til Caroline...
Bed Caroline om at hente mig!
Mor! Mor, undskyld. Jeg tager med dig hjem.
Hjælp mig!
Nå?
Altså...
Jeg forstår ikke...
...hvorfor du ikke vil skrive noget, folk vil læse.
Det er ikke ligefrem Harper's BAZAAR.
Harper's BAZAAR?
Tror du virkelig, at du bruger det talent, Gud har givet dig,
hvis du ikke skriver noget, som mange mennesker kan lide?
Det er et litterært blad.
- Betaler de? - Ja, de gør.
Ikke meget.
Men det er den slags blade, der etablerer en forfatters ry.
Berømmelse betaler ikke for madvarer.
Jeg overvejer at bestille en påfugl.
- En påfugl? - Ja.
- Spiser de ikke blomster? - Nej, de spiser fuglefoder.
Jeg ved nu ikke.
Jeg har brug for en hobby, hvis jeg skal sidde her.
Ved du hvad?
Du kunne godt være lidt venligere.
Jeg vil ikke lade dig dø.
Kære Cal, det går godt for mig trods modstridende nyheder.
Jeg og romanen er strandet ude i mit fuglereservat i nogle måneder.
Gad vide, hvor invalid jeg bliver.
På en måde er det mere lærerigt med sygdom end en rejse til Europa.
Jeg redigerer romanen, men da den er så dårlig, skriver jeg noveller i stedet.
Jeg har en samling, som jeg vil kalde En god mand er svær at finde.
Hvis du er på farten, håber jeg, at du gør holdt i Milledgeville.
At lære at gå med krykker får mig til at føle mig som en abe.
Der er ingen grund til at tænke på Aristoteles.
- I stedet burde jeg tænke på bananer. - Skat.
Det skal nok gå. Du vænner dig til det.
Har jeg fortalt dig om dengang, min lille pony Patina
fløj op og slog mig i hovedet?
- Måske en eller to gange. - Jeg trænede ponyen...
Herre, jeg vil ikke være alene hele mit liv.
Jeg føler mig mere ensom, når folk minder mig om dig.
...for op og slog mig. Jeg havde et hovaftryk i panden i 37 dage.
Du skulle have set din bedstemor. Hun kom flyvende.
"Den pony tager livet af dig!"
Jeg læste Kafka. Og jeg begynder at forstå hans problem med nåde.
Guds kærlighed er altid tilgængelig.
Jo mere vi lider, jo tættere er du på.
Men det er stadig svært at ønske at lide.
Herre, vis mig nåde.
Og hvis det er muligt,
så lad det ikke gøre lige så ondt som for Kafka.
Åh gud, Mary Flannery! Bliv der. Jeg ringer til lægen.
Jeg vil ikke gå op ad trappen mere!
Mary Flannery.
Mary Flannery. Der er hun.
Undskyld, jeg vækker dig.
Pastor Flynn?
Giver du mig den sidste olie?
Nej. Regina bad mig om at komme.
Tak.
Må jeg tale med faderen alene?
- Tak, fordi du kom. - Det var så lidt.
- Hvordan har du det? - Jeg har det så dårligt.
Kortisonindsprøjtningerne får mig til at tænke dag og nat.
Blodtransfusionerne er udmattende. Jeg har ikke noget blod i kroppen.
Du har nok til en pige fra Syden. Vi arrangerer skriftemål og nadver.
Fader, jeg er bange.
Hvad er du bange for?
Du bliver kistebærer til min begravelse, som for min far.
Ellers sidder jeg her resten af livet.
Jeg var ikke kistebærer. Jeg holdt messe.
Undskyld, fader.
Du skal læse dem her. Så får du det bedre.
"Bevar uskyldens lilje."
- Har du nogensinde læst Joyce? - Hvem?
- James Joyce? - Jeg har aldrig mødt ham.
- Han er en stor forfatter. - Ja, ham. Han forlod Irland.
Er du også forfatter?
Det vil jeg gerne være.
Du bliver ikke god til noget uden bøn.
Du kan ikke elske Jesus, hvis du ikke taler med ham.
Det gør jeg.
Jeg prøver hver dag.
Jeg siger: "Kære Gud," men jeg kender ham ikke, for jeg er i vejen.
Jeg længes efter nåde. Jeg kan se den.
Den er der, men jeg kan ikke røre ved den.
Min tro stiger og falder som ved ebbe og flod i et usynligt hav. Det er ren tortur.
Men så tænker jeg, at det er den proces, der forstærker troen.
Måske finder Gud os i mørket og ikke i lyset.
Tro er måske mere som et ægteskab. Man må arbejde, før det fungerer.
Jeg ved intet om ægteskab.
Jeg bruger dagene på at injicere mig selv med hypofyse fra grise.
Men jeg ved, at det mystiske ikke forsvinder,
men vokser med viden. Ikke?
Nutidens kristne, som min mor, går efter en regnestok.
Kirken er en fattig mands forsikringsselskab som Elk's Club.
Men jeg vil ikke have, at frygt skal holde mig i kirken.
Jeg vil ikke være en kujon, der er bange for helvede.
Men helvede virker mere sandsynligt end mit svage sind i himlen.
For helvede virker mere jordisk.
Hvis vi kan kortlægge himlen nøje, kan forskerne foreslå forbedringer.
Og borgerne ville sælge kort til alle over 65.
Jeg vil ikke være bedrevidende.
Jo, det vil jeg.
Og jeg vil have, at du synes det.
Det, jeg beder om, er latterligt. Mine krav er absurde.
Jeg vil være en mystiker, men jeg er bare sentimental. Jeg er forfængelig.
Amen.
Du behøver ikke se nåden. Den er her altid.
Du modsætter dig den, fordi den forandrer os.
Og forandring er smertefuldt.
Ideen om, at nåde er helende, udelukker forståelsen af, at før den heler,
skærer den med sværdet, som Kristus ville bringe.
Vejen til glæde begynder med et hårdt slag.
Glæde er sorg, der er overvundet.
Fader, hvordan kan jeg blive en god katolik?
Giv almisser og tjen andre.
Taknemmelighed beriget af hæderlig tjeneste, kærlighed,
opofrelse og mod.
Mener du velgørenhed?
Undskyld, men jeg kan kun skrive.
- Så skriv! - Det er skandaløst.
Kan jeg stadig tjene Gud?
Folk bliver altid chokerede over det ene eller det andet.
Ikke at kunne vælge er din sygdom.
Er dine skriverier ærlige? Din samvittighed ren?
Så er resten op til Gud.
I sidste ende er det ligegyldigt.
Jeg kan klare at være syg, hvis jeg kan skrive lidt hver dag.
Med Guds hjælp
kan du også betragte det som en velsignelse.
Nuvel. Vil du skrifte?
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
I skulle se vores nye pastor, der synger sin prædiken.
Han stiller en stol på podiet
og hidkalder en bibelsk figur til at vidne.
Jeg begynder med løgene og ser, hvordan Carramae har det.
- Hun kastede op fire gange efter maden. - Idioten?
Har du købt en bog, der hedder Idioten?
- Om hvad? - En idiot.
Mrs. Cedars?
Godmorgen, mrs. Cedars.
- Jeg er mrs. Hopewell. - Der stod Cedars på postkassen.
Mrs. Hopewell? Jeg håber, du har det godt.
-"Jeg har noget vigtigt at drøfte." - Jeg har noget vigtigt at drøfte.
- Hvad kan jeg gøre for dig? - Tror du på det kristne kald?
- Det gør jeg. - Du er en god kvinde. Det siger man.
"Hvad sælger du?"
Bibler.
Du har et smukt hjem.
Men I har ikke en familiebibel i stuen.
I kan lægge dem væk. Jeg vil ikke have nogen.
Jeg vil ikke købe en bibel.
- Og her lugter brændt. - Jeg er bare en fyr fra landet.
Folk fra landet er jordens salt.
Der er ikke nok af dem i verden. Det er det, der er galt med den.
Jeg præsenterede mig ikke.
Mit navn er Manley Pointer. Jeg er fra Willoughby-området.
Jeg kommer ikke engang fra et bestemt sted.
- Jeg må tage mig af middagen. - Ja da.
Skil dig af med jordens salt, så vi kan spise.
Jeg er ikke uforskammet over for nogen.
Jeg har hørt, at nogle gårde opdrætter kyllinger uden vinger.
På den måde får vi mere hvidt kød.
Samfundet består af vingeløse kyllinger.
Derfor siger Nietzsche, at Gud er død.
Joy er forfatter.
Hun bruger dagene på at skrive. Gud ved hvad.
Hun ligner en forfatter. Det må være naturligt for dig.
Det er som at føde et klaver på tværs.
"En bibelsælger med dårligt hjerte. Jeg kan nemt forføre ham,
men så må jeg regne med hans fortrydelse."
Har du spist to dage gammel kylling?
Ja.
Den må have været lille.
Hvor gammel er du?
Sytten.
Jeg kan se, du har et træben.
- Hvad hedder du? - Hulga.
Hulga.
Det navn har jeg aldrig hørt før.
Jeg blev døbt Joy. Men jeg ændrede det til Hulga.
"Hun var klar i hovedet, men ligeglad og ironisk.
Hun betragtede ham på afstand, underholdt og med medlidenhed."
Jeg kan lide piger med briller.
Jeg tænker meget. Jeg er ikke en af dem, der aldrig har alvorlige tanker.
For jeg kunne dø, Hulga.
Du og jeg har den samme lidelse. Jeg kunne også dø.
Tror du ikke, at nogle mennesker skal mødes, fordi de har noget til fælles?
De har begge alvorlige tanker.
Jeg arbejder ikke på lørdag. Skal vi tage på picnic? Sig ja, Hulga.
Kom nu.
"For første gang i sit liv stod hun ansigt til ansigt med ægte uskyld."
- Gud passer på dig. - Jeg tror ikke på Gud.
Ikke det?
Det er usædvanligt for en pige.
Hun var aldrig blevet kysset. Hun var glad for, at det var en uanselig oplevelse.
Det handlede kun om magt over sindet.
Folk ville drikke kloakvand, hvis de troede, at det var vodka.
- Kom nu. - Jeg kommer.
Jeg elsker dig.
Jeg sagde det, nu må du sige det.
Jeg bilder mig ikke noget ind. Jeg er en af dem, der gennemskuer alt.
- Fint, men elsker du mig eller ej? - Stakkels dig, jeg mener...
Det er forståeligt, at du ikke forstår.
Vi er alle forbandede.
Men nogle af os har taget bindet for øjnene af
og ser, at der ikke er noget at se.
Det er en slags frelse.
Fint. Men elsker du mig eller ej?
Jeg er meget ældre end dig. Og jeg har flere uddannelser.
Jeg er ligeglad. Jeg vil bare vide, om du elsker mig.
Ja.
Godt. Så bevis det.
- Vis mig, hvor træbenet sidder. - Nej.
Nej.
"Hun var følsom om benet, som en påfugl om sin hale.
Ingen andre rørte det. Hun passede på det, som en anden passede på sin sjæl."
Godt.
Hun overvejede at stikke af med ham.
Hver aften ville han tage benet af
og sætte det på igen hver morgen.
- Må jeg vise dig, hvordan man gør? - Nej, du har mig.
- Bare giv mig benet. - Vent.
Tag en tår.
- Jeg troede, du var en god fyr. - Ja, men det har ikke holdt mig tilbage.
- Jeg er lige så god som dig. - Det ved jeg.
- Så giv mig mit ben. - Kom nu.
"Uden sit ben følte hun sig afhængig af ham.
Hendes hjerne tænkte ikke og brugte en funktion,
som den ikke var så god til.
Uden sit ben var hun afhængig af ham." Og... ja.
Jeg troede, du var kristen. En god kristen.
Du tror vel ikke, jeg tror på det pis?
Jeg sælger bibler, men jeg er ikke tabt bag en vogn.
Jeg ved, hvor jeg er på vej hen.
Giv mig mit ben!
Så er du sød.
Jeg har mange interessante ting.
Engang fik jeg en kvindes glasøje.
I kan ikke fange mig.
Jeg bruger et nyt navn hver gang og bliver aldrig længe.
Og en ting til. Du er ikke særlig klog!
Jeg har ikke troet på noget, siden jeg blev født.
"Hvad er mere komisk og forfærdeligt
end en akavet og intellektuel kvinde,
der nærmer sig Gud lidt efter lidt...
...mens hun skærer tænder?"
Kære Flannery,
du må snart få det bedre.
Jeg savner dig. Jeg håber, du er ved godt helbred.
Jeg læser bogen af Thomas Merton, som jeg gav dig.
Det håber jeg også, du gør.
Hør her:
"I vores inderste væsen findes en gnist, som tilhører Gud.
Den er som en ren diamant,
der blusser med himlens usynlige lys.
Det findes i os alle. Og hvis vi kunne, ville vi se milliarder af lyspletter,
der forenes i lyset fra en sol, der ville få alt mørket
og livets grusomhed til at forsvinde.
Fuldstændig.
Jeg har ingen instrukser til dette syn. Det gives. Men porten til himlen
er overalt."
Gid, jeg kunne komme på besøg, men det kan jeg ikke i et stykke tid,
for Elizabeth og jeg skal giftes.
I hjertet af vores fantasi opstår vores virkelighed.
Jeg føler, at du har ladet det slå rod i mig, i os alle,
et begær, som er uimodståeligt og helligt
og som får os til at råbe, både troende og ikke-troende:
"Få os til at begære!"
Banke på.
- Du kom ikke ned til morgenmad. - Det smager af hestehår.
Ja.
Nå, men...
Forhåbentlig kan du snart spise salt igen.
Og mælk, æg, ost og alt det andet, jeg kan lide.
Behandlingen er værre end sygdommen.
Du skal spise.
Har du smagt det?
Om jeg har... Jeg ville aldrig spise det.
Det er jo bare havregryn. Det smager af hestehår.
Jeg så din påfugl spise morgenmad i morges. Du havde ret.
Han spiser fuglefoder, men også alt andet.
Han spiste alle mine Herbert Hoover-roser.
Og når han ikke spiser dem, sidder han på dem.
Hvad nytte gør han? Han har ikke engang foldet halefjerene op.
- Hvad er der galt med ham? - Ikke noget.
Han gør det. Bare vent.
Jeg må have et hegn til blomsterne.
Spis.
Sikke en flot udsigt, du har, når du skriver.
Det hjælper sikkert.
Tak, mor.
Jeg havde før den opfattelse, at mit skriveri ville leve videre,
hvis jeg holdt mig væk.
Jeg var blevet i den vrangforestilling, hvis jeg ikke var blevet syg.
Jeg troede, at det var enden på al skabelse...
...alt skriveri, alt mit arbejde.
Nu indser jeg, at det kun er begyndelsen.
Alt det, der stiger, skal smelte sammen.
FLANNERY O'CONNOR FORTSATTE MED AT SKRIVE I DET VÆRELSE
DE NÆSTE 14 ÅR, FØR HUN BLEV OPSLUGT AF DET,
HUN KALDTE DEN FRANSKE ULV, LUPUS.
Jeg er på vej til Kanaans land
Hvor menneskets sjæl aldrig dør
De mørkeste nætter bliver til dag
Hvor menneskets sjæl aldrig dør
Kære venner, der bliver ingen triste afskeder
Ingen tårevædede øjne
Der er kærlighed, fred og glæde
Hvor menneskets sjæl aldrig dør
Roserne blomstrer der for mig
Hvor menneskets sjæl aldrig dør
Og jeg vil tilbringe evigheden
Hvor menneskets sjæl aldrig dør
Kære venner, der bliver ingen triste afskeder
Ingen tårevædede øjne
Der er kærlighed, fred og glæde
Hvor menneskets sjæl aldrig dør
JEG STÅR I EVIG GÆLD TIL DE TUSINDVIS AF GRISE,
DER SLAGTES DAGLIGT OG HAR LADET HYPOFYSEN.
JEG ER IKKE VÆRDIG TIL AT KYSSE DEN JORD, DE GÅR PÅ.
Tekster af: Kathrine Bak