Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
To je trenutek, ko poje proti nebu, proti njemu.
Se spomniš, kako gre zgodba? -Ja.
Ona znori. - Postane nora nanj? -Ja.
Jo takrat ubijejo? Se takrat zgodi nekaj grdega?
Ne, ne še. Poglejmo, kako se ti to poda.
Tako? - Bolj ali manj.
Si končala? - Ne.
Ne morem.
Nisem mogla zdržati.
Dobro, Sol, daj to iz sebe.
Vse daj ven.
Daj mi papir.
Ujemi ga.
Nisem mogla. - Mojbog, mama. -Kaj?
Pohitite, to je javno stranišče. - Že grem.
Pohiti.
Če ne gre, ne gre.
Doma boš.
Očisti se.
Daj. -Ne.
Končaj.
Most! Most! Most!
Čez most greva kot pravi kavbojki.
Motorizirani. -Morava zadržati dih, prav? -Prav.
In ko zadržujeva dih, si morava nekaj zaželeti. -Prav.
Že imaš željo?
Ja. -Tudi jaz že vem svojo, a je skrivnost.
Nisem mogla več!
To pomeni, da se ti bo izpolnila želja. -Ti povem svojo?
Povej. - Da očka ne bi umrl.
TOTEM
Živjo, teta. Kako si?
Tudi jaz sem dobro. Vse je pripravljeno.
Ja, ja.
Družina Zepeda mi ni odgovorila.
Jim pošlješ sporočilo, da vidiš, če pridejo? Ja.
Odlično, teta.
Daj, kakršnokoli darilo.
Kot sem rekla, šaljivo darilo za Tona.
Ne vem, nekaj, kar te je nasmejalo.
Ja, ja. Obregón pride?
Super! Nisem vedela, če bo šel prej iz službe. Odlično.
Samo trenutek, teta. Nuria, prosim, odpri vrata.
Ne morem zdaj. Zasedena sem. Daj ti, prosim!
Nagni glavo, ljubica. Ja, tako. -Jaz bom odprla.
Malo boš čutila vročino, prav? -Ja.
Enkrat me je zelo bolelo uho, potem ko sem bila na bazenu.
In babica Susana me je pozdravila s tem.
Res?
Kako si? -Dobro.
Čutiš vročino? -Ja.
Zelo se čuti, kajne?
Poglej, prišel je Božji dar. - Živjo, Cruz. -Živjo Lucía.
Še malo. Dogovarjam se. -Vidim.
Daj nosek, ljubica. - Ne, ne morem dihati.
Samo na hitro, da te teta vidi. Super mu bo, kajne, Cruz?
Ja. -Čudovita si. In imava super presenečenje.
Nikomur ne povej. Niti Cruz.
Šest jajc in dve skodelici sladkorja.
Sem jih bom dala. -Daj.
Poglejte, katero darilo sem našla.
Solecita, lasulja je čudovita. Všeč mi je. -Hvala. Grda je.
Prinesla sem to pecivo za očka. -Hvala, ljubica.
Lasulja je super, lepo se ti poda. Kaj so ti baloni?
Prinesli sva jih za zabavo. - Ne maram klovnov!
Ni smešno, Esther. To je bilo grdo od tebe, opraviči se sestrični.
Če sname lasuljo in nos. - Ne bo. Daj ji mir.
Ne, luštna je. Lasulja v mavričnih barvah, ne?
Kaj je na koncu mavrice, Sol? Zlato. Ti si zlato.
Pridi, ljubica, ravno pečemo pecivo. -Oprosti.
Tako je že bolje.
Lepa si s tem nosom. - Lahko vidim očka?
Ne zdaj, ljubica. Mora si odpočiti.
Noče me videti? -Ni to. Mora se naspati, da bo imel moč za zabavo.
Pustila jo bom tu. - Hvala, Cruz.
Specimo to pecivo, prav, dekleta? -Ja!
Mami, jaz bom dodala jajca.
Bi rada stepla jajca? - Ja. -Daj.
Stepsti moraš... Rekli sva šest jajc, ne? -Ja.
Odlično. Zdaj...
Dihaj.
Tako.
Dve, tri.
Dihaj.
Globoko.
Počasi. -Ja, ja.
Odpočij si.
Tako.
Greš sam?
Hvala, Cruz. -Tu sem.
Živjo, teta. - Živjo, ljubica. Kako si?
Dobro. -Kje imaš mami? - Šla je v gledališče.
Hotela sem jo nekaj vprašati. Dobro, poslala ji bom sporočilo.
Si pripravljena za zabavo? -Ja.
Kako prisrčen klovn si.
S tem nosom izgledaš kot tvoj očka. -Ne morem dihati.
Zdaj ga snemi in ga spet nadeni, ko se bo zabava začela.
Lahko vidim očka?
Ne, ljubica. Ne moti ga, počiva. Hočemo, da bo danes pri močeh.
Ne moti ga, prosim. Spi. Obljubi mi. -Obljubim.
Ne boš ga motila. Obljubiš? -Obljubim.
Odlično. Mi pomagaš? -Ja.
Boš malo kave, Monsi?
Ne dajaj mu kave. Pusti ga. -Ja.
Tu gori je umazano. -Ja?
Prede. -Dala ti bom nekaj, da pobrišeš zgoraj, ne umaži se.
Ja, mami, malo je umazano.
Boš tudi ti čistila?
Ne, ne morem do vrha. -Vzemi, mami. Monsijeva kava s tuno.
Zakaj mu daješ kavo? Zbolel bo.
Boš čistila tu? -Ja.
Boš spustila Monsija? - Daj mi ga.
Drži ga, medtem ko jaz brišem.
Zmočila se bom.
Zmočila se bom, mami. - Ne nagibaj se, padla boš.
Poglej, mami. - Kaj, ljubica? -Poglej.
Ne grizi tega, zobje te bodo boleli. Prinesi plovec.
Teta? -Kaj je, ljubica?
Zakaj je babica umrla? - Bila je bolna. Imela je raka.
Poglej, mami. - Kje pa je ona spala?
Spala je z dedkom. - V kateri spalnici?
Mami, ali sirene obstajajo? - Ja. Kaj si rekla, ljubica?
V kateri sobi? -V tisti, kjer zdaj spi tvoj očka.
Mami. -Poškodovala si boš zobe. Pusti to. Resno mislim.
Prosim, daj mi to. Dovolj.
Kako je voda dobra!
Tako, mami. Poglej. -Super.
Konec? -Ja, čudovita si.
Kaj je to? -Skodelica.
Za vino?
Ne ravno.
Ne, ljubica, ni za vino.
Umila si bom roke, mami. -Dobro.
Mi daš šampon?
Kaj je to? -Šampon.
Majhen šampon. -Esther, poglej. Z uhani ali brez?
Z uhani.
Izvoli brisačo. Obriši si roke.
Nuri. -Kaj?
Drugo stranišče ne dela. - Kmalu bova zaključili.
Lase si moram izprati.
Hitreje, hitreje.
Se ne bi raje igrala s tem? - Ne, raje bi se z Monsijem.
Dobro. -Monsi.
Najboljši seks mojega življenja, a se čutim krivo, ker Roberto ne ve.
Ne čutim krivde zaradi Roberta, ampak zaradi sebe, zaradi otroka.
Nočem vedno ponavljati istih napak.
Z Robertom sem se v nekem trenutku počutila, kot da sva dobro.
To je bil zavesten korak.
Zdaj se še bolj intenzivno vračam v staro sranje.
Hočem biti najboljša verzija sebe za otroka,
a mislim, da sem trenutno najhujša.
Če je bilo prej kaj slabo, je zdaj še slabše.
In vznemirja me, ker čutim, da se ne morem nadzorovati.
Povej mi bolj podrobno.
Nočem vsega tega zapustiti otroku.
Nočem, da podzavestno prevzame ta sranja, ki jih počnem.
Hudiča...
Sol, ljubica, daj mi papir, prosim.
Teta. -Kaj?
Zakaj ste umaknili vse očkove slike?
On je to hotel. Hotel je videti slike iz našega otroštva.
Pomagaj mi. Imam tu kaj barve? -Ne.
Kaj pa na vratu? -Ne.
To je to. -Izvoli.
Hvala.
Si si očistila ušesa, ljubica?
Ja? Tilosa bom prosila, da ti prinese ščetko, prav?
Prav? Daj mi še enega. - Ni dobro porabiti toliko papirja.
Tvoja teta me je pustila brez brisače.
Še enega in konec.
Ne vidi se? Čelo? Nič?
Kaj je, Garnacha?
Živjo. -Živjo.
Živjo.
Živjo, lepotec.
Živjo.
Zdaj bomo delali na tem.
Prav si imela, tu je energija zelo slaba.
Te slike ne pomagajo.
Na tej ženske jokajo, sama depresija in bolečina.
In ti otroci tu trpijo.
Moraš zamenjati te slike, niti malo ne pomagajo.
Da bi lahko izvlekli duha ali duhove, ki so tu.
Se niso dotikali klavirja? - Ne. -To je dobro.
Tudi to je včasih škodljivo.
A ne pretiravaj, čuti se na vsakem koraku.
Čuti se energija, močna je. -Mojbog.
Ne vem, s kom si se zapletla niti s kom se družiš.
Bodi previdna, energija je zelo slaba. Ne paničari.
Zdaj bomo izvlekle to energijo. Strokovnjakinja za to sem. -Ja.
Dobro, da so ti povedali zame. -Ja.
Pomagali bomo in tebi in tvojemu bratu.
Vem, da imaš bolnega brata.
Ne skrbi, ne paničari, vse bomo uredili. -Ja.
Vendar je zelo močno. Poglej, kako sem se naježila.
Ne skrbi, tudi oni čutijo mojo prisotnost.
Ne skrbi, zdaj se jih bomo znebili.
Prosila te bom samo, da sodeluješ. -Ja.
Roke drži tako. S križem.
Pomagaj mi, da jih preženem od tod. -Ja.
Tu so. -Ja? - Tu so. Čuti se jih.
Ja? -Ne paničari, moraš jim pokazati, da si močnejša od njih. -Ja.
Zdaj jih bomo pregnali, boš videla. -Ja, odšli bodo.
Ven! Nočemo vas.
Ne nadlegujte nas, ne delajte tu zla.
Tu vam nihče ni škodil, nič nočemo od vas.
Pustite nas pri miru. Vsi smo duhovi, družina in osebe svetlobe.
Stran od tod! Stran!
Stoj tam, ljubica. Ne boj se, ne bodo te obsedli.
Ven!
Prosim.
Ale? -Ja?
Ale, tu je nekaj. Tu se nekaj čuti.
Ampak...
Ale, tu se nekaj čuti, ampak ni zlo.
Čuti se nekaj dobrega. Čuti se nekaj polnega ljubezni.
Kaj se je tu zgodilo?
Kaj se je zgodilo tu? Ale, se spomniš?
Ja, mama je tu preživljala popoldneve.
Potem je to tvoja mama.
Tvoja mama je ta, ki nas ne zapusti.
Noče vas zapustiti, strah jo je.
Ne skrbi, odšla je.
Vse je v redu. Pomiri se.
Odšla je, greva.
Pojdiva sem.
Pridi v knjižnico.
Nimaš slamice? -Ne vem.
Poglej, izgleda kot olimpijski plamen.
Po zmago gremo.
Kam zdaj, Ale? -Hodnik?
Odhaja slaba energija in prihajajo ogenj, svetloba in moč. -Ja.
Smrdi po dimu.
Dovolj, Alejandra. - Hitro bomo, očka.
Zažgali bosta pisarno. -Tu.
Jaz nisem za to čaranje. - Greva, greva.
Ven. -Grem, očka.
Zakaj imata teta Alejandra in tista gospa
tisti zažgani zvitek?
Zmešani sta.
Pusti to, Esther.
Tako je v redu, uravnovešava energije.
Vse je zelo dobro. S tem je moje delo končano.
V vsakega od veder daj malo soli,
da lahko s tem umiješ roke in noge bolnika.
Bolje mu bo, boš videla.
Moje delo je končano, grem.
Spomni me, kako ti je ime. Za drugič. -Ja.
Ime mi je Lúdica, kar je sinonim za srečo.
Lúdica. Naj ti plačam. Dva tisoč, ne?
Ne, ljubica. Stvar je v tem, da...
Tri tisoč, ker je bilo delo zelo težko in tvegano.
Morala bom počivati tri dni, ker je bilo naporno.
Lahko 2.500. -Prav.
Prosila te bom, da me priporočiš. -Seveda bom.
Počakaj me. Hvala, Cruz. Ne veš, kako hvaležna sem ti. Ne bom dolgo.
Adijo, Sol.
Živjo, Esther.
To ni igračka. - Očka, pomiri se, prosim.
Moram v trgovino po nekaj stvari. -Nista ga napolnili.
Pustila ti bom Esther. -Ne hodi.
Moram iti. -Ne.
Očka, pozabila sem. Jutri moramo plačati dr. Jiménezu. Zamujamo.
Ni več denarja za tretmaje. - Vseeno moramo plačati.
On noče preklete zabave. - Nehaj že s tem in se zabavaj.
Morala sem se umiti v umivalniku. -Čudovite lase imaš.
Ne, nimam. -Pusti me, ljubica, moram iti. -Ne bom dolgo.
Nočem, da greš. - Prosim, pusti me.
Ne bom dolgo, takoj se vrnem.
Ne bom dolgo, obljubim.
Ne, ljubica. Kaj je to?
Mi lahko pomagaš dvigniti vzglavnike? Mislila sem, da čistiva.
Pomagaj mi, kdo se bo še ubil s tem.
Solecita, prosim, pomagaj mi.
Pozno je že, ljubica. Poglej to. Prosim. -Ja, teta.
Sol, dvigni to.
Daj, pomagaj mi.
Pomagaj mi, Sol.
Uau.
Ne, ne, ne.
Opraviči me.
Žal mi je, nimam odgovora.
Kdaj bo konec sveta?
Če tehnologija v prihodnosti ne uspe,
bo konec sveta najverjetneje, ko bo sonce rdeče.
Čez veliko milijonov let. -Kaj delaš?
Cruz, prestrašila si me. -Zelo? -Ja.
Kaj si počela? - Pogovarjala sem se.
S telefonom? O čem?
Nič, postavljala sem vprašanja. -Kakšna?
Če bo konec sveta.
Telefon si vprašala, če bo konec sveta?
In če bo očka umrl.
Ti veš več od tega. Veliko več.
Kako si?
Dobro. -Ja? Gotovo?
Ja.
Včasih se mi zdi, da me očka ne mara. Noče me videti.
Ko sva že pri tem, ne bi morala biti z njim?
Tako te ima rad, da ves čas misli nate. Poslal me je, da vidim, kako si.
In da ti povem, da se kopa, da ne bo smrdel kot kozel.
Hoče biti lep zate.
Očka te nima samo rad, obožuje te.
Z vsem srcem.
Moja Sol.
Zelo te ima rad, ljubica.
Prisežem. Obljubim.
Pokaži jezik.
Gor. Dol.
Levo. Desno.
Zelo zdrava si. -Verjamem.
Vidi se po jeziku.
Izdihni.
Kaj si pila, Sol?
Tam je bila vaza in po nesreči mi je padla in se razbila.
Potisnila sem jo s krpo in tam je bila steklenica vina.
Naredila sem požirek in zanič okus ima. Po krvi.
Pokusila si kri? - Ko mi je izpadel zob.
Ja.
Ne pij ga več, če je zanič.
Bratranci so prišli. Vzela bom, ker to dedek išče.
Pridi na sonce, Sol, da dobiš malo zraka.
Lezi na travo in prinesla ti bom kruh in vodo, prav?
Obljubiš? Zdaj pridem.
Resno? Prosila sem, da mi pomagajte. Isabel, sesaj z mano.
Samo odgovorim na zadnje sporočilo. -Ne. Naj te čakajo.
Pridi mi pomagat. - Ni pravično.
On nič ne dela, jaz pa odpisujem. - Tudi on bo vstal. Chava?
Zakaj jaz? -Kako, zakaj? - Šele prižgal sem igrico.
Ugasnita vse, prosim, in mi pridita pomagat.
Jaz sem ti včeraj pomagala, mami. Lahko on danes?
Ona tu zastonj živi, jaz sem še otrok. Ona je polnoletna.
Oba, dajmo.
Dajmo. -Grem. -Takoj.
Mami, ne dojameš? -Kaj?
To je seksistično. Njemu nikoli nič ne rečeš. -Daj.
Pusti me. - Daj mi to.
Imata tri sekunde. - Mami, pomiri se.
Ne miri me. Dva meseca boš kaznovan, Salvador. -Dva?
Dva. Oba. Nehajta. -Tako.
In nasmehnita se.
Mami, Chava me nadleguje.
Da vidim, kako to delaš. -Tako.
Ne, ljubček, ne tako.
Tako, kot sem te naučila. Glej mene.
Zdaj ti delaš zanj. -Tudi ti boš. - Zato fantje postanejo seksisti.
Kar tako nadaljuj, ljubček. Še veliko imaš.
Ne, ne, ljubica, prosim, nehaj. Pridi mi pomagat. -Ja, mami.
Primi tu, daj malo tega. -Daj.
In narediš kroglico. Tako.
Potrudi se, da ne razpade. -Tako.
Naredi lepe kroglice, prav? -Ja.
Zelo moraš mesiti.
Tudi te. -Ja. -Tako.
Smrdi po zažganem.
Zažgalo se je! -Kaj? Hudiča!
Torta za strica Tona. - Daj mi mleko.
Ti pomagam? - Samo daj mi. Hudiča.
Kaj je s prstom, mami? Si se opekla? -Ja, opekla sem se.
Naj vidim. -Tu.
Rada te imam, mami. - Jaz tudi tebe.
Torta za strica Tona se je zažgala. -Ja.
To ni več pomembno. Ti si pomembna. Ni mi všeč, ko si žalostna.
Ne, ljubica, ne skrbi. Hitro bo minilo.
Rada bi, da narediva torto. Lahko narediva novo.
Naredili bova drugo.
Kako se boš izvlekel?
Zmagujem.
Živjo, kako ste, družba? -Živjo.
Živjo, stric Napo. - Vražja ekipa. Kako ste?
Lahko vidim ribo? -Ja, za Sol je. Pojdimo ji jo dat. Kako si, Chavita?
Odlično. -Chavi?
Sol! -Živjo. -Kako si? - Je to zame?
Zate je, to je zlata ribica. - Tudi jaz jo hočem.
Hočeš jo? Tudi tebi jo bom prinesel, a ta je za Sol.
Sol, super je. -Kajne? - Kako jo boš poimenovala?
Moraš ji dati ime. - Pes. -Eustaquio?
Pes? -"Nugget."
"Nugget?" -Jaz vidim obraz Meduze.
In v "Nuggetsih?" - Kaj ti praviš, Chavita?
Jaz vidim morskega psa ali mačko. Mačka bi bila smešna.
Čudovita je. -"Nugget" je lepo ime. S kečapom.
Ker je rdeč. -Ne tresi, prestrašil se bo.
Ja, oni so prvi, ki čutijo potrese.
Čutijo vibracije, ker se jih v vodi najbolj čuti. -Ja.
Vibracije čutijo tudi, ko niso v vodi, ker imajo sicer majhne možgane,
a so zelo vešči in čutijo vibracije.
Moramo jo dati v vrč. -Ja. Ga greš poiskat z mano? -Ja.
Poiščimo vrč, da ne bo v vrečki. -Je moški ali ženska?
Ne vem, ampak... -"Nugget" ustreza vsem.
"Nugget" je za oba spola. - Pojdimo po vrč.
Zdaj me je poljubil!
Pazi, primi ga tu spodaj in bodi previden. -Zelo previden.
Zdravnica mi je rekla, da je izvid zelo slab.
Moramo razmisliti o zdravljenju hrbtenjače. Če ne to, kako?
Dovolj. -Prosim? Nič nimamo, jaz sem prodala vse svoje. Nimamo denarja.
V hudih bolečinah je. -Morfij ima. Danes ne bomo govorili o tem.
Mami, posesal sem dnevno sobo.
Naslednjič, ko bom šel v akvarij.
Tako ali tako moram kupiti ribo.
Vsaj razmislimo. - Povsod je moka.
Živjo, kako si? Pozdrav? - Živjo. -Zamujaš in se pritožuješ.
Ker po celem mestu iščem organske stvari za Tona.
Štiri ure in pol za trgovino? - Moral sem v center.
Raje nam pomagaj, Napo. - Zato sem tudi prišel.
Poslušajte, razmisliti moramo o kemoterapiji.
Ravno zdaj? -Zakaj ne?
Je že odločeno.
Že stokrat smo govorili o tem. Tona noče. -Ima morfij.
Slabo je. -Upoštevati moramo Tonovo odločitev. -Ja.
Ni na tebi. -Ne, da ga ne maramo... -Dovolj.
Nič ne počnemo. - Vse smo poskusili.
Se spomniš mame? Hočeš spet skozi to? Dovolj. -Ja.
Nehaj, prosim.
Kemoterapija je težka. - Ja, ampak morfij je grozen.
Zelo čuden je od morfija. - Odločil se je. Dovolj. Ne zdaj.
Morfij je edina stvar, ki mu lajša bolečine. -Stric, poglej mojo ribico.
Slabo je, ampak je, kar je. -Poglej.
Krasna ribica! Moram ti kupiti akvarij. -Ja.
Dobro, da je zdaj v vrču.
Pridi, ljubica. -Dobro, vsaj razmislimo o tem.
Lahko ga spet vprašamo. - Ja, prosim. -Dovolj.
Ne moremo se kar odločiti zanj. -Daj, vprašaj ga.
Kaj? -Je kaj hrane za ribico? -Ja.
Ja, počakaj, da jo poiščem. -"Nugget" je lačen.
Pozneje, prosim.
Zadnja. -Dobro.
Normalno dihaj.
Hvala, Cruz. -Seveda.
Bila sem v superiorni in inferiorni čeljusti. Torej v zgornji in spodnji.
"Dva heksagrama kažeta prehranjevanje kot naravni proces."
Vleci!
Očka, ugasni luč, prosim. Začenjamo s kvantno terapijo.
Chava, ti tudi. Lahko ugasneš telefon? Vsi na letalski način.
Vas lahko prosim za trenutek pozornosti?
Začenjamo s kvantno terapijo.
Esther, prosim. Zapri oči. -Chava.
Globoko dihamo. Moramo se osredotočiti na to, da bo Tona v redu.
Od zunaj prihaja kvantna energija, moramo jo samo sprejeti.
Nekaj minut. -Napo, vzemi torto. -Seveda.
Pazi na posodo. -Bom.
Oprostite, da vas je to doletelo, a zgodaj ste prišli.
Rekel sem ti. -Veš, kakšen bo promet pozneje.
Ne, super je, da ste prišli. Najlepša hvala.
Samo to. Zaprite oči, dihajte in skušajte telo imeti odprto.
Lahko zapremo oči.
Bojim se. -Dihajmo in razmišljajmo o Tonu. -Lepo misli o stricu Tonu.
Ne grem ven.
Poskusiva plenico?
Povedala bom tvoji sestri.
Cruz, lahko pokličeš svojega prijatelja?
Da vidimo. - Me lahko preoblečeš?
Daj. Naj te počešem. -Ne, mami.
Sedi. Sleci to.
Ne! Dež bo! - Ja, kaj bomo?
Vse bomo premaknili noter.
Rekla sem, da bi morale naročiti šotor.
Dragi so, a nimam niti centa. - Ja, a zdaj bo vse mokro.
Vse bomo premaknili noter.
Očka je neznosen, moramo mu reči, naj se pomiri. Če noče, naj ne pride.
Čakaj, čakaj, vse se ti je zapletlo.
Da vidimo. -Najprej roke. Zdaj se je vse zapletlo. Rekla sem, počakaj.
Vidiš? -Morala bi narediti kitke, kot smo ti rekle.
Jaz te bom počesala, tvoja mama tega ne zna.
Kaj je to? - Kaj? -V rokavu je.
Daješ... Nehaj piti, prav?
Pridi, ljubica. -Norica.
Ti si norica.
Čudovita si.
Živjo. -Živjo, kako si?
Hvala, da si prišel. - Živjo, kako si?
Dober dan, gospod. Lepo vas je videti. Darilo imam za vas.
Upam, da vam bo všeč. Hvala za povabilo.
To je Iván. -Živjo, kako si? - Me veseli. Dobrodošel.
Živjo, kaj dogaja?
Zdravo, dober večer.
Tona je tu. Ves zagorel je, kot da je prišel iz Acapulca...
Sprehaja se po plaži. - Čutni suhec. -Poln samozavesti.
Kako je šlo? -Vsako leto imajo festival.
Izbirali so najlepšega fanta. Tekmovali so.
Kot "Miss Universe," samo da so fantje v kopalkah.
Takoj smo mu rekli, naj se prijavi. -Bilo je v šoli.
Fantje iz vseh razredov so tekmovali. -In kdo je zmagal?
Tona!
Ta mi ni všeč. -Ne?
Pomeri to.
Hvala, Cruz. -Ni za kaj.
Ta je dobra.
Tako.
Srce zabave boš.
Moj Rocky Tona. Rocky Rona!
Kaj? -Moram se vrniti.
Zakaj? -Posral sem se.
Tona.
Živeli!
Draga družina, samo trenutek, prosim.
Želim vas prositi, da zberemo denar za Tono.
Naj pustim tu ali podajam? Najlepša hvala.
Hvala, stric. - Daj na sredino.
Nekaj za šparovček? - Sprejemaš kartice?
Lahko tudi to, fantje.
Seveda, sem bom dala. Hvala vam.
Neverjetno je. Obleke, oblekice, čeveljci.
Ja, ko je zunaj vroče, se beton zelo segreje.
In smo ji kupili čeveljce. - Jaz nisem nič kupil.
Kupili smo čeveljce, a ne more hoditi v njih.
Dovolj, nehajte me snemati!
Pustite me.
Solecita, ignoriraj.
Dovolj! Pustite me!
Pustite me! Dovolj!
Kaj je, Solecita? - Pomiri se, Sol.
Oprosti, Sol. -Samo hecamo se, ljubica. -Ne snemajte me!
Kaj je bilo? -Ne jezi se, ljubica, dobro je.
Polomljen je, ne skrbi. - Rdeči karton za dron!
Veš, nesreča... A je vse v redu. - Ja, a... -Je Sol dobro?
Sol... -Predvidevam, da je, a je gotovo zapleteno. -Ja.
Živjo, srček. -Živjo. Zakaj ni prišel na zabavo?
Očka se ureja. - Ga lahko vidim?
Počakaj trenutek, da preverim.
Vstopi.
Živjo, očka. -Živjo, miška.
Vse najboljše. - Hvala ti, srčica.
Naj te vidim.
Darilo imam zate.
Poglej, zate je.
Je še... -Sveža je. - Barva je še sveža.
Ti je všeč? Vse tvoje najljubše živali ima.
Sova.
Si vedel, da ima sova tu lučko,
da lažje vidi plen, ga stre in poje? -Res? Nisem vedel.
Kača pa... Obstaja najmočnejša kača na svetu,
črna je, in če te ugrizne, umreš. -Črna mamba?
Ja. Hvala ti. -Ni za kaj.
Zelo si suh.
Vem, ljubica, zato nisem hotel, da me vidiš takega.
Naslikal sem ti to, da jo boš lahko gledala, kadar boš hotela.
Včasih obstajajo stvari, ki jih imaš zelo rad, a jih ne moreš videti.
Vendar so s tabo v drugih oblikah.
Si vedel, da kolibri s krili zamahne milijonkrat? -Res?
Ja, nikoli ne bodo mogli prešteti, ker delajo tako...
So glasni? Zum zum?
Skoraj nikoli. Kljun imajo in letajo s cveta na cvet.
In nikoli se ne utrudijo, ker zelo hitro premikajo krila.
Živjo. -Kdo je? -Mami!
Ljubica! kako je moja čudovita Solecita? Poslušala sem te.
Poglej jo, kako si lepa.
Od kod prihajaš tako oblečena? - Saj veš, iz gledališča.
Kako si? -Dobro, ti?
Dobro. -Zelo dobro te je videti, ljubica. -Tudi tebe.
Kako si? -Vesela, da te vidim. Pazi.
Jaz tudi. Si videla, kaj sem naslikal za malčico?
Čudovita je.
Vse najboljše. -Hvala.
Prinesla sem ti darilo. - Ja? Upam, da je dobro.
S punčko sva ti pripravili nekaj posebnega. -Ja?
Imava super presenečenje.
Navdušena sem nad to sliko. - Naslikal jo je zame.
Vesta, kaj? -Kaj? -Stric Napo mi je podaril ribico.
Zares? Kako ji je ime? -"Nugget."
In kje je? Si jo pojedla? - Ne, mami. -Pojedla si jo!
Spodaj je, v vrču.
Kakšne barve je? -Zlate.
Kaj ji bomo dali jesti? - Stric ima hrano za ribe.
Dobro, zapri oči.
Ne glej. Ne goljufaj.
Kdaj sem še goljufal? - Lahko pogledaš. Leva ali desna?
Leva ali desna? - Če jo poznam, je vedno leva.
Leva.
Gotovo.
Kaj je to?
Nekaj, kar sem zelo dolgo iskala za tvoj rojstni dan.
Kaj je notri? -Pokaži nama, kako se uporablja, mami.
Notri so...
Semena tamarinde. -Kaj?
Tako deluje. Tako potreseš.
"Voilà." - Krasno.
Moramo uganiti, kakšno obliko naredijo.
Že vem. To so nasmeh, oči in nos.
Lahko pa so morje, plaža in ležalniki.
Kaj ti vidiš? -Vidim obzorje plaže. -Obzorje.
Točka, kjer se pogled konča. To vidim.
Pa ti, mami? -In ti?
Jaz vidim oblak, ki pušča kapljice.
Mojbog, prav imaš. -Ja?
Če gledaš s te strani, tu so oblaki.
Zelo mi je všeč. Hvala. Odlično darilo.
Ni za kaj. Več ur se lahko zabavaš in iščeš oblike. -Bom.
Tona, moj prijatelj je prinesel tisto, kar si hotel.
In Ale me nadleguje.
Potem pa pojdimo.
Pojdimo po "Rocky 27" in vse ostale, ki manjkajo.
Kako čudna zabava. Vsi so Tona, grozljivo.
Živjo, Ponchito.
Esther! -Vse najboljše, stric. -Hvala.
Boter. -Kaj dogaja, brat? Lepo te je videti.
Lepo te je videti. - Hej, stric Tona!
Nečak! - Vse najboljše. -Hvala.
Julis, ti si vse naredila, kajne? - Ti je všeč presenečenje?
Nora si, zelo čustven sem.
Anita. -Čestitke. -Hvala.
Hvala vsem!
Vasallo! -Kaj dogaja, Tonaya?
Čudno je ves čas gledati svoj obraz. Raje bi videl vas.
Hvala za vse. - Zelo te imam rad, brat.
Nismo te potrebovali na zabavi. - Kje si bil?
Na stranišču.
Nekaj daj med te dve.
Dol. Ne tako, daj zaščito. Tako, poglej.
Zaščita in potem to.
Pustiš to. - Vse v redu? -Ja.
Nisi bil tu, prav? -Ja.
Minilo je, Garnacha.
Stojim z maskami, globusom, polno stvari.
Ja, skupaj smo ti hotele prinesti darilo. In to je darilo.
Vedno je prepir in pozneje rečejo, da imaš razvajene kolege.
Tudi on je bil. Veš, da te imam v tem pogledu rad.
Vedno sem jim govoril o primeru Paula Freireja.
Učenje je dialoški proces, cesta, ki vodi v obe smeri.
V tem pogledu...
Se opravičujem, ker sem nasprotoval imenu Tonatiuh za belca.
Domorodci so tako klicali Pedra de Alvarada, bil je osvajalec.
Zakrivil je pokole v Choluli in v hramu Tóxcatl.
Vedar obstaja svetel del sonca, Sol.
Ker obstaja podzemno sonce.
Lacandonci pravijo, da jaguar hodi. On hodi v tem trenutku.
On je nočno sonce. Obstaja pa tudi svetleče sonce.
Čeprav je sonce poldneva, mu ne manjka dekadence.
Vse do somraka sveti brez žalosti.
In tako se je Tonaya pretvoril v Tono.
Skozi delo in umetnost.
Meni to... -Hrana se hladi, Vasallo.
Malo pijače za prednike. Na zdravje.
Jaz hočem reči Toni, da je v tem trenutku, na njegov rojstni dan,
bolje govoriti o Tonalpohualliju, čigar ime ima isti koren.
To je 260-dnevni obredni koledar Srednje Amerike.
In kot Tona ve, je čas v Srednji Ameriki cikličen.
V teh državah se ciklusi vračajo, a ne na isto mesto,
to je vhodna spirala, ki vodi na druga mesta,
čeprav se zdi, da se vrača na isto mesto.
Na ta posebni rojstni dan, Tona,
smo vsi tu, na istem mestu, ampak na drugem mestu.
Jaz ne bi smela imeti govora.
Oprostite.
Čudovit govor!
Tona, prijatelj,
skozi svoje prijateljstvo si me naučil ljubezni.
Vsa potovanja, na katera sva šla skupaj,
astralna ali geografska, tvorijo del mojega zemljevida.
Rada te imam.
Daj, Vasallo!
Počasi, počasi.
Gor, gor, gor za bogove!
Spušča se!
Spušča se, bodite previdni!
Ne, ne, ne!
Zažgalo se bo!
Pihni. -Pihnem naj?
Čisto pijana si. - Nisem. -Nuri, prosim te.
Popila sem nekaj požirkov, pomiri se. -Ne boš več pila.
Zakaj ne bi pila? - Pridi, prosim.
Ni to zabava? - Ja, a ti nisi na njej.
Končujem torto za zabavo. - Pusti torto.
Tona je že štirikrat vprašal po tebi. Naj te obrišem. -Neumnost.
Poglej svoj izraz. Resno, Nuri...
Nadaljuj, lepo je.
Pij kavo.
Iskreno? - Res smrdiš, prosim, pij.
Tona je štirikrat vprašal po tebi, pridi na zabavo.
Pusti, da končam torto. - Končana je. -Ne, ni še.
Ne pij več. Samo trenutek, daj, to je zabava. Poglej se.
Pojdi.
Kakšna... - Kaj? Pusti me.
Kako dolgo načrtujemo zabavo? Nekaj posebnega za Tono?
Veš, kaj? Načrtujemo to zabavo, ker si jo ti hotela.
Ja, hotela sem zabavo za brata.
Dovolj imam tega, da me hočeš nadzirati.
Nadziraš vse v tej hiši. -Ni res.
Ti se razvedri. Ne govori mi, naj se razvedrim, ker se ne bom.
Ti se moraš sprostiti, ker hočeš, da vsi počnejo, kar ti hočeš. -Utihni.
Ne bom tiho! -Ljudje so zunaj, ne bova se zdaj prepirali, prosim.
Potem mi daj mir, ti si se prišla prepirat. -Ne, prišla sem pote.
Prepirati se hočeš. -Hočem, da greš na zabavo. -Jaz nočem iti.
Nočeš? -Nočem.
Potem pojdi tja in Toni povej, da nočeš biti tam.
Dovolj te imam. Veš, zakaj? Delaj, kar hočeš.
Zakaj mi jemlješ pijačo? -Ker si čisto pijana in te imam dovolj.
Končala ti bom frizuro in greš lahko na zabavo.
Mami, nočem na zabavo, tebi hočem pomagati.
Moram končati torto.
Mami, nočem, da piješ.
Ne, ljubica. Samo danes, ker je zabava. -Prav.
Zelo lepo, ljubica. Zdaj pa pojdi na zabavo, prav?
Prav. Samo malo, mami.
Ne, ljubica, zamujam. Daj.
Dobro. -Še veliko imam.
Monsi.
Kako lep je. Koliko mesecev je star? -Pet.
Srčkan je, kot iz revije. - Mladiček je še.
Mačke so tako lepe. - Estherin je.
Pustila mi je, da ga pazim.
To govoriš, a jih nisi vzel. -Ti si jih plačal.
Ti je ime Kayú? -Ja. - Kateri jezik je to? Kaj pomeni?
Ne, moja mama je oboževala risanko Caillou.
Ja, tako je ostalo. To je plemenita in sentimentalna risanka.
In ime ti je všeč? -Ja, vzljubil sem in risanko in vse. -Ja, ja.
Daj mi še eno uro. -Pol ure. Mora dobiti zdravila in si odpočiti.
A so veseli. Pomagaj mi, še eno uro. -Moram iti.
Ne. Daj, ostani še malo. Še eno uro.
Si večerjala? - Ne, nekaj sem prigriznila.
Ostani. -Dobro.
Pomagaj mi s Tono. -Dobro, a že drugi teden mi nisi plačala.
Oprosti. -Ne mudi se. - Zabava in vse to... -Ja, ne mudi se.
Naj vidim, koliko se je nabralo. -Padel bo.
Oprosti. Tako. - Kaj sem rekla za cigarete?
Sem jo že ugasnila. -Konec.
Obljubim ti, da ti bom preostanek dala naslednji petek.
Ampak bolje nekaj kot nič.
Hvala ti za vse. Ostani še eno uro. - Nekaj za mojega suhca.
Hvala, Cruz. -Tudi tebi.
Kaj je, Nuri? Ne prideš na mojo zabavo? -Še malo. Obljubim.
Kaj delaš? -Tvojo torto, ampak nočem, da jo vidiš.
Še več presenečenj za Tono. -Sedi.
Kaj je? -Si srečen? - Ja, odlično je. -Ja?
Ja, lepo je videti vse.
Moj dragi brat.
Kratki lasje se to podajo.
Hvala, ampak vidiš, kako pordel sem jaz.
Kaj počneta? -Pridita.
Ja, nehaj delati. -Pridi, Nuri. -Kmalu pridem, obljubim.
Neznosna si. Pridi. - Pridem. -Pojdiva.
Čakamo te zunaj, Nuri. Hitro! -Še malo.
Tona.
Kaj je, očka? - Nekaj bi ti rad dal.
To sem dal v mamin cvetlični lonček.
Na tem delam že osem let.
Podarjam ti ga. -Hvala, očka.
Presenečenje! -Mojbog!
To je samo za klepetanje.
Tako je. Možnost za...
Hvala, zelo si me razveselil.
S kroglicami in vse.
Poglej, Esther. -Kaj?
Daj drugo nogo.
Poglej najin trik.
Zdaj sva ena oseba.
Zdaj sva dve.
Ena. -Dve.
Ti naju predstavi, prav? -Prav. Kako?
Poskusi.
Dobrodošli vsi, moški in ženske.
Zdaj bomo slišali pesem.
Pesem in predstavo. In reci jim, da si dirigentka orkestra. -Ja.
Dobrodošli, dame in gospodje.
Imamo nastop za strica Tono.
Maestro, glasba! -DJ Chava!
Tiho!
Bravo, Sol!
Kako prisrčno!
Daj, fante moj. Lahko padeš, samo ne polomi se. Ti vedno zmoreš.
Vse je v redu, prijatelj.
Stric! -Vse bo v redu.
Kakšen dan, kaj?
Daj, Tona.
Radi te imamo, Tona.
- Radi te imamo, Tona.
Stric, boš torto? - Ja, mislim, da sem lačen.
Torta je pripravljena!
Naredite prostor.
Vau, mami.
Nuri, kako lepo. - To je slikarstvo.
Nauči sestro, Tona. - Hvala ti, Nuri.
Kako lepo. - Ni za kaj, srček.
Očka, poglej, koliko sentimentalnosti. - Ja, brat in sestra se norčujeta.
Govor! -Želja? Kaj naj si zaželim? Takšne čevlje, kot jih ima Ruth.
Zaželi si kaj! - Moja želja... Ne vem.
MEDIATRANSLATIONS