Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Acesta e momentul
când ea cântă cerurilor.
Pentru el. Îţi aminteşti povestea ?
- Da. - Ea înnebuneşte.
- Pentru el ? - Pentru el.
Atunci când îl omoară ?
Când se întâmplă ceva rău ?
Nu încă. Hai să vedem cum îţi vine asta.
- Aşa ? - Mai mult sau mai puţin, da.
- Ai terminat, iubire ? - Nu.
Nu mai pot să aştept.
Nu mai puteam să mă ţin.
Haide, Sol !
Dă-i drumul.
Las-o baltă, haide !
Dă-mi puţină hârtie igienică.
Ia-o.
- N-am putut să mă mai ţin. - Doamne, mamă !
Ce ?
Asta e o toaletă publică ! Ieşi afară !
Aproape am terminat ! Haide !
Grăbeşte-te.
Nu e o problemă dacă nu-ţi vine, Sol.
Mergi la toaletă când ajungem acasă.
Şterge-te.
Acum, haide !
- Nu. - Termină.
Podul ! Podul ! Podul !
Aşa e. Mergem sub pod
ca fetele cowboy pe motocicletă.
- Hai să ne ţinem respiraţia, bine ? - Bine.
Trebuie să-ţi pui o dorinţă în timp ce facem asta.
Bine. Ai deja o dorinţă ?
- Da. - Bine, am şi eu una, dar e un secret.
Nu mai pot să-mi ţin respiraţia.
Înseamnă că dorinţa ţi se îndeplineşte.
Să-ţi spun care a fost ?
- Spune-mi. - Mi-am dorit ca tata să nu moară.
Bună, mătuşă !
Ce faci ?
Bine, mătuşă. Totul e pregătit.
Da.
Familia Zepeda nu mi-au răspuns.
Ai putea să le trimiţi mesaj să vezi dacă vin sau nu.
Da.
E minunat, mătuşă.
Un cadou care îţi place ţie.
Doar ce ţi-am spus.
Un cadou pentru Tona, ceva amuzant.
Nu ştiu, orice îţi trece prin minte.
Obregón vine ?
E nemaipomenit !
Nu ştia dacă poate să plece devreme de la muncă. E grozav.
Aşteaptă o secundă, te rog. Nuria !
Poţi să răspunzi, te rog ?
Nu pot chiar acum, sunt ocupată. Vrei să răspunzi tu, te rog ?
Apleacă-te, scumpo. Aşa.
O să simţi puţin fierbinte.
Odată, după ce am fost la piscină, m-a durut urechea,
iar bunica Susana mi-a alinat durerea făcând asta.
Serios ?
- Ce părere ai ? - E bine.
- Poţi să simţi căldura ? - Da.
E bine, nu ?
Ce dar divin !
- Bună, Cruz ! - Bună, Lucía !
O clipă. Mă ocup de asta.
- Îmi dau seama. - Hai să-ţi aranjez nasul, scumpo.
Nu, nu pot să respir cu ăsta.
Numai puţin, cât să te poată vedea tatăl tău.
O să-i placă mult să te vadă aşa, nu, Cruz ?
- Absolut. - Eşti frumoasă.
Şi avem o mare surpriză.
Nu spune nimănui. Doar lui Cruz.
Şase ouă şi două căni de zahăr.
O să pun asta aici.
Bine. Pune-le aici.
Uite ce cadou am găsit afară.
Să vedem.
Bună ! Peruca e grozavă, îmi place foarte tare.
- Mulţumesc. - E urâtă.
- Am adus tortul ăsta pentru tata. - Mulţumesc mult, iubire.
Peruca ta e chiar drăguţă, îmi place. Arăţi grozav cu ea.
- Şi baloanele ? - Le-am adus pentru petrecere.
Mamă, nu-mi plac clovnii.
De ce eşti nepoliticoasă, Esther ?
Nu găsesc că e amuzant. Asta a fost foarte nepoliticos.
Trebuie să-i ceri scuze verişoarei tale.
- Doar dacă-şi scoate peruca şi nasul. - Nu le scoate.
- Las-o în pace. - E aşa de drăguţă.
E o perucă curcubeu.
Ce e la capătul curcubeului, Sol ?
Aur. Eşti aur, Sol.
Vino aici, iubito.
- Suntem ocupate cu tortul. - Îmi pare rău.
Eşti o fată înţelegătoare. Bravo.
- Arăţi minunat cu nasul ăla. - Pot să merg să-l văd pe tata ?
Nu chiar acum, scumpo, trebuie să se odihnească.
- A cerut să nu mă vadă ? - Nici vorbă !
Trebuie să doarmă un pic ca să fie odihnit pentru petrecere.
- O las cu tine puţin. - Mulţumesc, Cruz.
Hai să facem tortul ăsta.
Da !
Vreau să pun ouăle, mamă.
- Vrei să pui ouăle ? - Da.
- Bine, atunci. Să vedem. - Bine.
Aici trebuie să pui... Am spus că sunt şase ouă, nu ?
Super. Şi după aceea...
Ridică-te.
Aşa.
Doi, trei...
Respiră.
Adânc.
- Încet. - Da, bine.
Odihneşte-te.
Aşa.
Mergi singur ?
- Mulţumesc, Cruz. - Am ajuns.
Bună, mătuşă !
- Bună, iubirea mea ! Ce faci ? - Bine.
- Unde e mama ta ? - A trebuit să meargă la teatru.
Trebuie să o rog ceva. Lasă, îi trimit mesaj.
- Eşti pregătită pentru petrecere ? - Da.
Ce clovn drăguţ eşti. Îmi place tare mult.
Arăţi ca tatăl tău cu nasul ăla.
Nu pot să respir.
Îl scoţi şi-l pui înapoi când începe petrecerea.
- Bine ? - Pot să merg să-l văd pe tata ?
Nu, scumpo.
Nu-l deranja. Se odihneşte.
Îl vrem foarte odihnit pentru diseară.
Nu-l deranja, te rog ! Doarme, da ? Promiţi ?
- Promit. - N-o să-l deranjezi ?
- Promiţi ? - Promit.
Bravo.
- Vrei să mă ajuţi ? - Da.
Vrei cafea, Monsi ?
Nu-i da cafea. Lasă-l în pace.
Bine.
- E murdar aici. - Da ?
- Toarce. - O să-ţi dau ceva să cureţi mizeria.
- Nu te murdări, iubito. - Bine.
Mami, e foarte murdar.
O să faci curat ?
Nu, nu ajung.
Poftim, mami. E cafeaua lui Monsi.
Cu ton.
Iubire, de ce i-ai dat cafea ? O să-i facă rău.
- Vrei să ştergi acolo ? - Da.
- Vrei să-l iei pe Monsi ? - Dă-mi-l.
Ţine-l cât timp curăţ aici.
O să merg...
să fac o baie.
- Mă duc să fac o baie. - Nu te lăsa pe spate, o să cazi.
- Uite, mami. - Ce e, scumpo ?
Nu muşca aia.
O să-ţi strici dinţi. Ajunge.
Dă-mi piatra ponce.
- Mătuşă. - Da, iubire ?
De ce a murit bunica ?
Bunica a murit pentru că avea cancer.
Unde a dormit ?
Dormea cu bunicul.
Dar în care cameră ?
- Ce ai spus, scumpo ? - În care cameră ?
Cea în care tatăl tău doarme acum.
O să-ţi strici dinţii. Încetează acum.
Scumpo, te rog. Dă-mi aia.
Apa e bună.
Uite, mami. Aşa.
Bravo !
- E gata ? - Gata. Eşti foarte drăguţă.
Ce e asta ?
- O cană, scumpo. - Pentru ce ?
Pentru vin ?
Nu chiar.
Nu, iubire. Nu poţi bea vin din asta.
- Mă duc să mă spăl pe mâini, mamă. - Bine.
Vrei să-mi dai săpunul ?
Ce e ăsta ?
Săpun.
- Un săpun pentru câini. - Uită-te, Esther.
- Cu cercei sau fără ? - Cu cercei.
Nu-mi pasă. Am aşteptat prea mult timp !
Aştept de mult timp. O să mi se strice părul.
E un prosop aici. Şterge-te pe mâini.
- Nuri. - Ce este ?
- Celălalt e stricat. - Imediat. Aproape am terminat.
O să fac pe mine, la naiba !
Mai repede...
Mai repede.
- Nu vrei te joci mai bine cu asta ? - Nu, vreau să mă joc cu Monsi.
Bine.
Monsi.
Şi ne-am cuplat.
A fost cel mai grozav sex din viaţa mea.
Dar în acelaşi timp...
La naiba ! M-am simţit foarte vinovată. Evident că Roberto nu ştie.
Nici măcar nu-mi pare rău pentru Roberto.
Îmi pare rău pentru mine şi pentru fiul meu.
Adică, nu vreau să continui să repet aceleaşi tipare.
Simt că, la un moment dat, eu şi Roberto ajunsesem într-un loc bun
şi că a fost un pas conştient.
Acum, rahatul din trecut revine şi e mult mai rău.
Vreau să mă port cât mai bine pentru copilul meu,
dar simt că fac exact pe dos.
Dacă lucrurile au fost rele în trecut,
acum sunt de departe şi mai rele.
Mă întristează foarte tare, pentru că nu pot să le controlez.
Detaliază.
Nu vreau să transmit asta copilului meu.
Nu vreau ca el să absoarbă în mod inconştient
toată mizeria asta pe care eu o fac.
Mă scoate din sărite !
Sol, iubire, dă-mi hârtia igienică, te rog !
- Mătuşă. - Da, iubire ?
De ce toate tablourile tatălui meu au fost date jos ?
El ne-a cerut asta, iubire.
A vrut să vadă tablourile de când eram copii.
Vrei să mă ajuţi ? A mai rămas vopsea aici ?
- Nu. - Sau aici pe gât ?
Nici acolo.
- Gata. - Poftim.
Mulţumesc.
Ai scăpat de păduchi ?
Da ?
Am s-o rog pe Tilos să-ţi perie părul.
Pare o idee bună ?
- Poţi să-mi dai puţină hârtie ? - Nu e bine să foloseşti atâta hârtie.
Vai, scumpo ! Mătuşa ta nu mi-a lăsat un prosop.
Numai o bucată.
Mai vezi ceva ?
Mai am pe frunte ? Nu ?
Ce se întâmplă, Garnacha ?
Bună !
Bună, frumosule !
Bună !
O să ne ocupăm de asta acum,
exact aşa cum îmi spui tu.
E o tensiune foarte rea aici.
Tablourile alea nu sunt de ajutor.
Priveşte femeia asta care plânge. E multă tristeţe, multă durere.
Aici sunt nişte copii care suferă.
Trebuie să dai jos tablourile astea, nu te ajută.
Ca să scapi de spirit sau de spiritele pe care le ai aici...
- Au cântat la pianul tău ? - Nu.
Asta e bine. Asta e foarte bine.
Pentru că pot fi foarte răutăcioase.
Dar vreau să spun, foarte serios,
că pot să simt asta cu fiecare pas pe care îl fac.
Poţi să simţi că energia e foarte puternică.
Nu ştiu cu cine te-ai încurcat sau ai primit la tine în casă,
sau ce companie ai, dar trebuie să ai mare grijă.
Pentru că energia e foarte rea. Nu-ţi fie teamă.
O să scapi de ele.
- Mă pricep bine la asta. - Corect.
E bine că ţi-au spus despre mine.
O să te ajut, la fel şi pe fratele tău.
Pentru că am auzit că ai un frate ţintuit la pat.
Nu-ţi face griji. Nu-ţi fie teamă.
O să le alungăm, dar sunt puternice.
Priveşte. Uite cum mi s-a zburlit părul.
Şi am foarte puţin.
Dar ele îmi pot simţi deja prezenţa.
Nu-ţi face griji. O să scăpăm de ele.
- Trebuie să cooperezi. - Da.
Ridică mâinile aşa, făcând semnul crucii.
- Şi să mă ajuţi. - Sigur.
- Sunt aici. Sunt aici. - Da ?
- Pot să le simt. - Dumnezeule ! Poţi ?
Nu-ţi fie teamă. Arată-le că eşti mai puternică decât ele.
- Da. - Începem.
- O să scăpăm de ele, o să vezi. - Da, o să plece.
Ieşiţi ! Nu vă vrem aici.
Nu veniţi aici să faceţi probleme şi lucruri rele.
Nimeni de aici nu vrea să vă facă rău, nu cerem nimic de la voi.
Lăsaţi-i în pace.
Suntem spirite, suntem familie, suntem fiinţe ale luminii.
Ieşiţi ! Afară !
Plecaţi de aici ! Dă-te la o parte, iubire.
Nu-ţi fie teamă, sau o să fii posedată.
Afară !
Te rog !
- Ale ? - Da ?
Ale, e ceva aici.
Simt ceva aici, Ale.
Ce crezi ?
Ale.
Simt ceva.
Dar nu e rău, Ale.
Simt ceva bun. Simt ceva...
iubitor.
Ce s-a întâmplat aici ? Ce s-a întâmplat în locul ăsta, Ale ?
Îţi aminteşti ceva ?
Da.
Aici e locul unde mama îşi petrecea după amiezile.
Deci e mama ta.
E mama ta care nu vrea să te părăsească.
Nu vrea să te părăsească.
Îi este teamă.
Nu-ţi face griji.
A plecat.
Totul e în regulă.
Calmează-te.
A plecat.
Ne descurcăm bine.
Să mergem pe aici.
Verificăm biblioteca asta.
Ai cărţi de groază ?
- Nu ştiu. - Mă întrebam.
Priveşte.
E ca Flacăra Olimpică.
Ăsta e triumful nostru.
- Încotro acum, Ale ? - Holul ?
Energia negativă scade,
făcând loc focului, luminii, puterii.
Miroase a fum.
- Ajunge, Alejandra. - Terminăm repede, tată.
O să-mi arzi biroul.
Nu am chef de tâmpenii satanice.
- Plecaţi. - Plecăm !
De ce mătuşa Alejandra şi cealaltă doamnă
au bucata aia de pâine arsă ?
Pentru că sunt nebune.
Sunt nebune.
Lasă aia jos.
Esther.
E bine.
Echilibrăm energiile aici.
Totul e bine acum.
Munca mea aici s-a terminat.
Vă rog să puneţi nişte sare în fiecare găleată
şi spălaţi mâinile şi picioarele rudei bolnave,
pentru că o să-l ajute să se simtă mai bine.
Munca mea aici s-a terminat.
Mai spune-mi odată numele, ca să-l salvez pentru viitor.
Da, mă cheamă Lúdica, care înseamnă "bucurie"
în caz că nu ai ştiut.
Lúdica. Da. Să te plătesc. A spus 2000 de pesos, da ?
Nu, iubire, uite ce e...
O să fie 3000 pesos, pentru că a fost greu şi riscant.
Treaba asta m-a epuizat.
De fapt, o să-mi iau trei zile libere ca să mă relaxez,
pentru că a fost greu pentru mine.
- Te taxez cu 2500. - E bine.
Şi te rog să mă recomanzi prietenilor tăi.
Sigur, te conduc. Mulţumesc, Cruz.
Nu stăm mult.
De asemenea vând caserole de plastic Tupperware...
Bună.
Bună, Esther !
- Asta nu e o jucărie. - Tata, vrei să te calmezi ?
Ia-o uşor.
Trebuie să merg la piaţă să fac cumpărături.
Mai am nevoie şi de ceva pentru tort. O las pe Esther cu tine.
Nu pleca.
- Trebuie. - Nu.
Tată, trebuie să-l plătim pe dl dr. Jiménez mâine.
- E urgent. - Nu mai sunt bani pentru tratament.
Trebuie să-l plătim.
- Nu putem renunţa. - Nu vrea nenorocita de petrecere.
Vrei să te calmezi, tata ? Bucură-te de petrecere.
A trebuit să mă spăl pe cap în chiuvetă.
- Părul tău arată grozav. - Nu arată grozav.
Lasă-mă, scumpo. Trebuie să plec.
- Nu stau mult. - Haide !
- Nu vreau să pleci. - Te rog, dă-mi drumul !
Nu stau mult. Mă întorc imediat.
Trebuie să plec. Nu stau mult. Mă întorc imediat.
Nu, dragă ! Ce înseamnă asta ?
Nu, iubito.
Poţi să dai deoparte pernele astea ? N-am făcut ordine ?
Haide, ajută-mă, cineva ar putea muri.
Haide, Sol, te rog !
Întârziem. E dezordine în camera de zi.
Haide !
- Te rog ! - Da, mătuşă.
Sol, te rog, ridică aia !
Haide, ajută-mă, copile.
Haide ! Te rog, ajută-mă, Sol !
Nu, nu !
Scuză-mă, căţeluşule.
Îmi pare rău, nu am răspuns la asta.
Când o să se sfârşească lumea ?
Dacă tehnologia viitoare nu ne va dezamăgi,
Pământul va fi distrus când Soarele se va transforma într-o gigantă roşie
peste multe milioane de ani.
Ce faci ?
- M-ai speriat. - Tare ?
Da.
Ce faci ?
Vorbeam.
Cu telefonul tău ?
Despre ce ?
Nimic, doar pălăvrăgeam.
Despre ce ?
Dacă pământul se va sfârşi.
Ai întrebat dacă pământul se va sfârşi ?
Şi dacă tata o să moară.
Eşti mai inteligentă decât chestia asta.
Cu mult mai mult.
Ce faci ?
- Bine. - Serios ?
Eşti sigură ?
Da.
Câteodată simt că tata nu mă iubeşte,
când spune că nu vrea să mă vadă.
Apropo, n-ar trebui să fii cu el ?
Te iubeşte foarte mult.
Se gândeşte la tine tot timpul
şi mă roagă să îţi spun că o să facă duş
ca să nu miroase a capră.
Vrea să arate bine pentru tine. Chipeş.
Ai dreptate. Nu te iubeşte, te adoră.
Te iubeşte din toată inima.
Sol a mea.
Te iubeşte aşa de mult, iubito.
Promit.
Pe onoarea mea de vrăjitoare. Vrăjitoare.
Să-ţi văd limba.
Ridic-o. Las-o jos !
Într-o parte. Cealaltă parte.
Eşti foarte sănătoasă.
Aşa cred.
Pot să spun după limba ta.
Să-ţi miros respiraţia.
Ce ai băut, Sol ?
E o oală acolo şi din greşeală am răsturnat-o.
Am împins-o şi era o sticlă de vin în spate.
Am luat o gură şi avea gust oribil.
Ca sângele.
Ai gustat sânge ?
- Când mi-a căzut dintele. - Da.
Nu mai bea dacă are gust oribil.
Verişoarele tale au venit.
Iau asta. Bunicul tău a întrebat unde e.
Ieşi la soare, Sol.
Ia puţin aer curat. Întinde-te pe iarbă.
Îţi aduc nişte pâine şi apă.
Bine ?
La revedere, scumpo ! O să iau asta.
Vorbeşti serios ?
Ţi-am spus că am nevoie de ajutor. Vino să mă ajuţi să dau cu aspiratorul.
- Lasă-mă să răspund la testul ăsta. - Nu, nu răspunzi la nimic.
Spune-le să aştepte şi vino să mă ajuţi.
Nu e corect. El nu face nimic.
Nu, şi el ajută. Ridică-te, Chava.
- De ce ? - De ce crezi ?
- Tocmai l-am pornit. - Nu porneşti nimic.
Închide aia, şi telefonul, şi vino să faci curat.
- Vreţi să mă ajutaţi ? - Eu te-am ajutat ieri.
El poate să te ajute azi.
Locuieşte aici gratis. Eu sunt încă un copil.
- Se presupune că ea e adult. - Amândoi, nu mai pierdeţi vremea.
- Imediat. - Am spus, acum !
- Vorbeşti serios ? - Ce ?
Eşti sexistă. El poate să lenevească, dar eu, nu.
- Nu lenevesc. - Dă-mi aia.
Dă-mi-o.
Până număr la trei să te scoli.
- Calmează-te. - Nu-mi spune mie să mă calmez.
- O să te pedepsesc două săptămâni. - Două ?
Două. Amândoi.
- Ridicaţi-vă ! - Imediat.
Cu zâmbetul pe buze.
Stai ! Mamă, Chava e un idiot.
- Cum faci asta ? - Aşa.
Nu. Nu aşa, iubitule.
Cum ţi-am arătat...
- Dă peste tot. - Mamă... O faci tu în locul lui.
- Lasă-l pe el să o facă. - Şi tu poţi face asta.
Aşa creşti un sexist.
Continuă. Peste tot. E uşor, iubitule.
Continuă, mai e mult.
Te rog nu face asta, iubire. Mă deranjează. Vino mai bine să mă ajuţi.
- Da, mamă. - Vino aici.
Ia puţin din asta.
- Colţunaş ! - Aşa.
Faci o bilă mică.
Aşa.
Încercăm să n-o lăsăm să nu se împrăştie.
Adună firimiturile, iubire. Asigură-te că e rotundă.
- Da. - Trebuie să frămânţi bine.
Aşa.
- Şi astea. - Bine.
Asta e.
Miroase a ars.
- Arde ! - Ce ?
La naiba !
Nu !
- Tortul unchiului Tona ! - Dă-mi laptele.
- Să te ajut ? - Dă-mi-l mie.
La naiba...
Mamă, ce ai păţit la degete ?
M-am ars, iubire.
M-am ars.
Să văd.
Aşa.
- Te iubesc, mamă ! - Şi eu.
Era al unchiului Tona.
Tortul unchiului Tona s-a ars.
Aşa e, iubito.
Nu-mi pasă. Îmi pasă de tine.
- Nu-mi place când eşti tristă. - Nu, iubire, nu-ţi face griji.
O să fie bine.
Oricum... Nu contează. E doar un tort.
Putem face altul.
O să facem altul.
Cum te vei elibera ?
Ce o să faci ?
O să câştig.
- Bună ! Ce faceţi ? - Bună !
- Bună, unchiule Napo ! - Gaşca din iad.
- Pot să văd peştişorul ? - Ce mai faci ?
Da, e pentru Sol. Să i-l dăm ei.
Ce mai faci, Chavita ?
- Bună, Sol. Ai văzut asta ? - E pentru mine ?
Da, e pentru tine.
- E un peştişor. - Eu vreau unul.
Şi tu vrei un peştişor ? O să-ţi aduc unul. O să vezi.
- Ăsta e pentru Sol. - Sol, e tare drăguţ.
- Cum o să-i spui ? - Trebuie să-i dai un nume.
- Dog. - Eustaquio.
- Nu. - Dog ?
Nugget.
Nu, arată ca o meduză.
Ce crezi, Chavita ?
Arată ca un rechin sau ca o pisică.
"Pisică" ar fi un nume amuzant.
Nugget e drăguţ. Nugget cu ketchup.
- Pentru că e roşu. - Nu-l mişca prea mult.
Da, ai ştiut că ei sunt primii care simt cutremurele,
pentru că pot simţi vibraţiile din moment ce sunt mai puternice în apă ?
Ei ar simţi vibraţiile chiar dacă nu ar fi în apă,
pentru că, deşi au un creier mic, sunt inteligenţi
şi simt orice fel de vibraţie.
Trebuie să-l pui într-un borcan.
Aşa e. Vrei să mă ajuţi ?
- Da ! - Să căutăm unul în bucătărie.
- Îl duc eu. - E femelă sau mascul ?
- Nu ştiu. - Nugget e un nume bun pentru amândoi.
- Nugget e universal, unisex. - Vino, hai să-l punem în borcan.
În niciun caz, m-a sărutat !
Ai grijă, ţine-l aici.
- Şi ai grijă. - Ai mare grijă.
Am vorbit cu doctorul astăzi.
Mi-a spus că radiografia nu arăta deloc bine.
Cred că trebuie să luăm în considerare un tratament la coloana vertebrală.
- Ce altceva putem face ? - Nu, tata nu are bani.
Nu ne-a mai rămas nimic. Am vândut tot.
Dar are dureri foarte mari.
Ştiu, dar el vrea morfină. De ce vorbeşti tocmai astăzi ? Las-o baltă.
Am terminat de aspirat, mamă.
- Gândeşte-te. - Locul ăsta e vraişte.
- O să fac eu curat. - Ce faceţi ?
- Salută mai întâi. - Bună !
Intră şi povesteşte-ne.
Pentru că am fost peste tot prin oraş să găsesc chestii organice pentru Tona.
Patru ore şi jumătate să cumpăr alimente.
- Am mers până în San Juan. - Ajută-ne, Napo.
De asta sunt aici.
Ascultă...
Chiar cred că e nevoie să luăm în considerare chi-mio-te-ra-pia.
Haide, chiar acum ?
- Da. - Nu, el a ho-tă-rât.
Am discutat asta deja de un milion de ori.
- Vrea mor-fi-nă. - Tona nu vrea.
Şi lucrul cel mai important e să-i susţinem de-ci-zi-a.
- Depinde de el. - Nu depinde de noi.
- Lasă asta acum. - Nu facem nimic.
- Haide ! - Am făcut tot ce am putut.
Nu-ţi aminteşti de mama ?
Eu nu vreau asta. Vrei să treci iar prin asta ?
- Da. - Încetează. Te rog !
Chi-mio-te-ra-pia e îngrozitoare.
Bine, dar mor-fi-na e cumplită.
- El a hotărât. - Îl face să se simtă ciudat.
Nu acum.
Mor-fi-na e singurul lucru care îl ajută la durere.
- Uită-te la peştişorul meu, unchiule ! - E oribil, dar asta e.
Arată super ! Îl ador. Trebuie să iau un acvariu.
- Da. - În felul ăsta are o casă, nu un borcan.
Trebuie să ne gândim, totuşi, la asta, nu ?
Putem să-l întrebăm iar.
- Exact. Te rog ! - Nu putem acţiona pe la spatele lui.
Bine, întreabă-l. Poţi să vorbeşti cu el.
- Poftim ? - Ai mâncare de peşti ?
Da. Să mă uit. Nu-mi amintesc unde am pus-o.
Lui Nugget îi e foame.
Te rog, lasă ! Vorbim mai târziu.
Ultima.
Bine.
Respiră normal. Respiră normal.
- Mulţumesc, Cruz. - Sigur.
Problema asta cu mandibula şi maxilarul...
Problema e jos...
Cred.
"Cele două hexagrame prezintă nutriţia ca pe un proces natural."
O arunc !
Tată !
Poţi să stingi lumina aia, te rog ?
O să începem terapia cuantică.
Chava, şi telefonul tău, te rog !
- Te rog, închide-l ! - Pune-l pe modul avion.
Puteţi să fiţi atenţi o secundă, vă rog ?
O să începem o terapie cuantică.
Şi... Esther, te rog !
- O să închidem ochii. - Chava.
Să respirăm adânc şi să ne concentrăm pe idea că Toni se simte mai bine.
Energia cuantică o să vină din exterior şi noi trebuie doar să fim receptivi.
- Pentru câteva minute. - Pot să-ţi dau tortul ?
- Sigur. - Ai grijă unde îl pui.
O să am.
Îmi pare rău că trebuie să participi la asta,
dar ai ajuns aici prea devreme.
- Trebuie să vii mereu mai devreme. - Dar se poate să ai un trafic aglomerat.
Nu, e minunat că eşti aici. Mulţumesc, ar trebui să spun.
Trebuie să închideţi ochii,
să respiraţi şi să încercaţi să fiţi receptivi.
Puteţi să închideţi ochii acum.
- M-am speriat. - Respiraţi şi gândiţi-vă la Tona.
Gândeşte-te la ceva frumos pentru unchiul Tona.
Nu mă duc acolo.
Ce zici să pui un pampers ?
O să-i spun surorii tale.
Cruz.
O să-ţi suni prietenul ?
- Cam aşa. - Poţi să-ţi pui hainele mele acum ?
Să vedem.
- Hai să-ţi aranjez părul, scumpo. - Nu, mami, nu.
Bine, stai jos.
Hai să scoatem astea !
- Nu. O să plouă. - La naiba ! Ce trebuie să facem ?
Trebuie să aducem totul înăuntru.
Ţi-am spus că trebuie să închiriem un cort.
- Costă o avere şi n-am niciun ban. - O să ne ude rău de tot. Ce să facem ?
Aducem totul înăuntru.
Tata e insuportabil.
Trebuie să îi spunem să fie mai înţelegător.
- Nu trebuie să vină la petrecere. - Stai, totul e răsucit.
- Să văd. - Bagă mâinile mai întâi.
O să atârne, vezi ? Stai aşa.
Ce ţi-am spus ?
Trebuia să-ţi legi părul în două locuri.
O să-ţi aranjez eu părul. Mama ta nu îl face bine.
Să vedem.
Ce e asta ?
- Ce ? - E mâneca.
Ai băgat-o înăuntru... Nu trebuie să mai bei.
- Aici. Vino aici, scumpo. - Eşti un clovn.
Iar tu eşti nebună.
Uite. E frumos !
- Bună ! - Bună, ce mai faci ?
Bine.
- Îmi pare bine ! - Bună !
Bună ziua, domnule ! Ce mai faceţi ? Mă bucur să vă văd.
V-am adus ceva, sper să vă placă.
Şi mulţumesc pentru invitaţie.
- El e Iván. - Bună, ce mai faci ?
- Mă bucur să vă cunosc. - Întreaga mea familie.
- Bună seara ! - Bună seara tuturor !
Povestea trupei The Beach Boys ? Să-i dăm drumul. Să ni-l imaginăm pe Tona.
Bust bronzat, în slip,
mergând pe stradă.
- Zvelt, senzual. - Ce imagine.
Dar cum s-a ajuns aici ?
Pentru că ei au făcut un fel de festival în fiecare an
unde alegeau pe cel mai atrăgător tip din fiecare clasă,
şi au avut un concurs, ca Miss Univers, dar pentru băieţi.
Şi trebuia să porţi costum de baie.
Am spus: "Să o facem."
Au organizat asta la liceu
şi fiecare băiat din fiecare clasă a pozat.
Şi cine credeţi că a câştigat ?
- Bineînţeles. - Tona !
Poftim.
- Nu-mi place asta. - Nu ?
Ce zici de asta ?
- Mulţumesc, Cruz. - Nicio problemă.
Hai să vedem asta !
Asta merge.
Aşa.
Tu vei fi sufletul petrecerii.
Rocky Tona.
- Ce este ? - Nu, trebuie să mă întorc.
De ce ?
Am făcut pe mine.
Tona al meu.
Noroc !
Draga mea familie, vă răpesc un moment din timpul vostru.
Aş vrea să vă rog să ne ajutaţi să strângem nişte bani.
O să folosim această puşculiţă să-l ajutăm pe Tona.
S-o las aici sau s-o dau mai departe ?
Mulţumesc foarte mult.
- Mulţumesc. - Pune-o aici, în mijloc.
Să strângem nişte bani pentru porcuşor.
- Acceptaţi cecuri ? - Sigur. Sigur că da.
Desigur, doar că... În regulă.
- Asta e de la noi amândoi. - Mulţumesc !
E incredibil. Costume, rochii, pantofi,
pentru că atunci ai... Da.
Când e caniculă, trotuarul devine foarte fierbinte.
- I-am cumpărat pantofi. - Nu, eu nu am cumpărat nimic.
I-am cumpărat pantofi, dar nu poate merge cu ei.
De ce eşti singură ?
Priveşte la cameră. Priveşte aici.
Priveşte la cameră, Sol !
Termină ! Nu mă mai filma !
Vino aici !
Lasă-mă în pace !
Solecito, ignoră-i.
Ajunge ! Lăsaţi-mă în pace !
Lăsaţi-mă în pace !
Termină. Lasă-mă în pace !
- Ajunge, Solecita ! - Calmează-te, Sol !
- A fost o glumă. - Glumeam, scumpo.
Nu mă filma.
Nu te supăra, iubito. E în regulă.
- Dacă e defectă nu contează. - Cartonaş roşu pentru dronă !
Ştii de accident, dar totul e bine.
- Sol e bine ? - Sol ? Da.
Trece printr-o mulţime de lucruri complicate.
Se răzvrăteşte.
- Bună, iubirea mea ! - Bună !
De ce n-ai venit la petrecere ?
Pentru că tatăl tău se pregăteşte.
Pot să-l văd acum ?
Lasă-mă o secundă, să verific.
Ce crezi ? Poţi.
Bună, tati !
Bună, puştoaico !
La mulţi ani !
Mulţumesc.
Lasă-mă să te văd.
Am un cadou pentru tine.
Uite, e pentru tine.
E încă...
- E încă umed. - E proaspăt pictat.
Îţi place ? Are toate animalele tale preferate.
O bufniţă.
Ai ştiut că bufniţele au o mică lanternă aici,
ca să-şi vadă prada şi s-o mănânce ?
Serios ? Nu am ştiut asta.
Şi şerpi...
Şarpele cel mai puternic din lume este negru
şi dacă te muşcă...
- Mori. - Nauyaca, da ?
Da.
- Mulţumesc foarte mult. - Cu plăcere.
Eşti foarte slab.
Ştiu, iubire, de asta n-am vrut să mă vezi.
Am pictat ăsta ca să te poţi uita la el oricând vrei,
deoarece câteodată...
sunt lucruri pe care vrei să le vezi şi nu poţi.
Dar ele rămân cu tine oricum.
Ai ştiut că pasărea colibri bate din aripi de un milion de ori ?
- Serios ? - Da.
N-ai putea niciodată să le numeri pentru că sunt ca...
Şi fac un zgomot, da ? Bâzâie.
Aproape.
Au un cioc mare şi zboară din floare în floare,
şi nu obosesc niciodată pentru că aripile lor se mişcă repede.
Bună !
- Cine e aici ? - Mamă !
Iubita mea !
Ce face micuţa mea Sol ?
- Îţi ascultam vocea. - Arăţi minunat.
De unde vii îmbrăcată aşa ?
De la teatru, de unde să vin ?
- Ce faci ? - Bine, tu ?
Îmi pare bine să te văd.
Şi mie.
Ce mai faci ?
Mă bucur să te văd. Ai grijă.
Şi eu.
Ai văzut tabloul pe care l-am făcut pentru micuţa asta ?
E frumos !
- La mulţi ani ! - Mulţumesc.
- Şi eu ţi-am adus un cadou. - Serios ?
Noi am pregătit ceva pentru tine.
Serios ?
O surpriză uriaşă.
Sunt impresionată de tablou.
L-a făcut pentru mine.
Ce crezi ? Unchiul Napo mi-a dat un peştişor.
- Serios ? Cum îl cheamă ? - Nugget.
- Unde e ? L-ai mâncat ? - Nu !
- L-ai mâncat. - Nu.
L-am lăsat acolo. E într-un borcan.
- Ce culoare are ? - Auriu.
- Cu ce îl hrănim ? - Are mâncarea lui.
Da, închide ochii.
Nu te uita. Nu trişa.
- Am trişat vreodată ? - Poţi să te uiţi.
Dreapta sau stânga ?
- După cum o cunosc, o să fie stânga. - Stânga.
Sunt sigur de asta.
Ce e asta ?
Mi-a luat mult timp să găsesc asta,
special pentru tine.
Pentru ziua ta.
- Ce e înăuntru ? - Arată-ne ce e şi cum să-l folosim.
Înăuntru sunt...
seminţe de tamarind.
Şi aşa funcţionează.
Îl întorci, în felul ăsta, îl scuturi, şi...
Trebuie să spui ce formă are.
Ştiu.
Un zâmbet, nişte ochi şi un nas.
Poate fi şi o plajă cu şezlonguri.
Ce vezi ?
Văd orizontul.
- La plajă. - Orizont.
Acolo, unde e linia orizontului.
Asta văd eu.
- Dar tu, mami ? - Tu ?
Văd un nor
şi stropi de ploaie care cad din el.
Aşa e.
- Da ? - Dacă te uiţi din unghiul ăsta.
Ăsta e un nor, tată.
Îmi place, mulţumesc.
- E un cadou minunat. - Cu plăcere.
O să petreci ore întregi uitându-te la forme.
Da.
Tona.
Prietenul meu e aici să facă ce ai cerut.
Şi Ale mă... sâcâie.
Ar fi mai bine să mergem acum.
Hai să mergem pentru runda a 27-a, Rocky !
Şi cele care vor veni, Tona.
Ce rundă !
Ce petrecere ciudată !
Sunt toţi aici.
Atât de înfricoşător !
Bună, Ponchito !
Te iubesc, dragul meu frate !
- Esther. - La mulţi ani, unchiule !
Mulţumesc.
Prieteni...
Ce se întâmplă, frate ?
Petrecere frumoasă ! Te iubesc foarte tare.
Mă bucur să te văd.
- Bună, unchiule ! - Bună, nepoate !
Tona !
- La mulţi ani ! - Mulţumesc, Arielito.
Juli, tu ai făcut toate astea, nu ?
- Ţi-a plăcut surpriza ? - Eşti nebună, soră.
Sunt copleşit de emoţie.
- Tona, Tona ! - Anita.
Mulţumesc.
La mulţi ani !
Vă mulţumesc foarte mult.
- Vasallo ! - Ce se întâmplă, Tonaya ?
E aşa de ciudat să mă văd peste tot. Prefer să vă văd pe voi.
Mulţumesc, soră, pentru tot.
Te iubesc foarte mult.
- Începuse să ne fie dor de tine. - Unde ai fost ?
La baie.
Pune ceva între astea două.
Pune o pătură pe el.
Covoraşul pentru asta.
Da, pătura şi apoi ăsta.
- Totul rămâne între noi, da ? - În regulă.
- N-ai fost aici. - Da.
Totul e aranjat, Garnacha.
Avem măştile, baloanele, avem tot.
Ne-am adunat să îţi facem un cadou.
Şi ăsta e cadoul tău.
E mereu o problemă, dar fiecare profesor are favoriţii lui.
El a fost favoritul meu.
Ştii că te iubesc foarte tare în sensul ăsta.
Mereu v-am vorbit despre Paulo Freire.
Predatul şi învăţatul sunt un proces de dialog,
o stradă cu două sensuri.
Şi în acest sens,
aş vrea să-mi cer scuze că i-am făcut zile negre referitor la karma negativă
pe care numele Tonatiuh o aduce unui alb.
Aşa l-au numit băştinaşii pe Pedro de Alvarado
şi el a fost cel mai rău conchistador,
responsabil de masacrul de la Cholula
şi de masacrul de la Marele Templu din Tōxcatl.
Dar, de fapt...
este o parte luminoasă a Soarelui, pentru că e un soare din lumea subterană.
Lacandonii spun că jaguarul merge.
Chiar acum, merge.
E soarele nocturn.
Dar există un soare, un soare care străluceşte...
şi deşi poate fi soarele amiezii, nu se teme de declinul lui.
Luminează fără tristeţe, în asfinţit.
Şi aşa, Tonaya devine Tona,
prin munca lui, prin arta lui.
- Supa mea se răceşte, Vasallo. - Bine, bine.
Gheara aia de jaguar !
Gheara aia de jaguar.
Să bem pentru strămoşii noştri. Noroc !
Am vrut să împărtăşesc cu Tona
de ziua lui
calendarul Tōnalpōhualli,
care are aceeaşi origine ca numele lui.
E calendarul ritual de 260 de zile din Mesoamerica.
Şi...
deoarece Tona deja ştie,
timpul în Mesoamerica e ciclic.
Aici, pe acest pământ,
ciclurile se întorc într-un punct diferit de cel iniţial.
E o spirală ascendentă care trece prin diferite puncte,
deşi pare că se întoarce în acelaşi punct.
Deci, într-o zi de naştere specială, Tona,
suntem aici, în acelaşi loc, dar dar nu în cel iniţial.
- Bravo ! - Mergând din nou în jurul soarelui...
Ce mister !
Nu mă pricep la discursuri.
Bravo !
Îmi pare rău.
Ce discurs grozav !
Tona...
Prietene...
mi-ai arătat dragoste
prin prietenia ta.
Toate călătoriile pe care le-am făcut împreună,
cele astrale
şi cele geografice
fac toate parte din inima mea.
Te iubesc !
Aprinde-l ! Haide !
Aprinde-l !
Haide, Vasallo !
Flacăra se apropie de hârtie.
Uşor, uşor...
Se ridică !
A plecat !
După cum spun fermierii, frumuseţea e ea însăşi foarte frumoasă.
Aşa !
Foc, foc !
Zboară, balon, zboară !
Este ofranda noastră pentru zei.
Zboară, zboară !
Coboară !
- Coboară ! - Ai grijă. Dă-te la o parte !
- Ai grijă, da ? - Aşa !
Nu, nu !
Ia-l de la Vasallo.
- O să-i dai foc. Fii atent ! - Ai grijă la pom.
Aruncă-ţi băutura pe el !
- Fii bună cu mine. - Să-ţi miros respiraţia.
- Respiraţia mea ? - Eşti beată.
- Nu sunt beată. - Nuri, te rog !
Am luat câteva înghiţituri, calmează-te.
- Nu mai bea acum. Vino aici. - De ce ?
Vino aici, te rog !
- Asta nu trebuie să fie o petrecere ? - Exact. Şi tu nu eşti la petrecere.
- Termin tortul. - Lasă tortul pentru moment.
Tona a întrebat de tine. Lasă-mă să te curăţ pe faţă.
E ridicol.
Uită-te în ce hal e faţa ta, Nuri.
- Serios ! - Continuă, e plăcut.
Doamne, ce dezastru ! Să văd.
Poftim, bea puţină cafea.
Duhneşti. Te rog, bea-o !
Tona a întrebat de tine. Vrei să vii ?
Doar pentru puţin timp.
Să termin tortul.
- Tortul e terminat. - Nu chiar.
Să nu bei. Doar pentru o vreme. E petrecere.
Uită-te în ce hal eşti !
Pleacă.
- Vezi cum eşti ? - Ce ? Lasă-mă în pace.
De cât timp organizăm petrecerea asta ?
- Să facem ceva special pentru Tona. - Ştii ce ?
Am organizat-o pentru că tu ai vrut o petrecere.
- Da, am vrut o petrecere pentru Tona. - Mi-a ajuns până aici.
Mi-a ajuns până aici să-mi spui ce să fac.
M-am săturat.
Vrei să controlezi tot pe aici.
- Nu, nu vreau. - Ştii ce ? Termină !
Nu-mi spune mie ce să fac, pentru că nu vreau.
Tu trebuie să te opreşti. Mereu faci ce vrei.
- Taci ! - Nu o să tac !
Are loc o petrecere, nu o să ne certăm acum, te rog !
Atunci lasă-mă în pace. Tu ai venit să cauţi ceartă.
Nu. Am venit după tine.
- Ai venit să te cerţi. - Te vreau la petrecere.
Nu vreau să fiu acolo.
- Nu vrei ? - Nu, nu vreau.
În acest caz, fii curajoasă şi mergi acolo să-i spui asta lui Tona.
M-am săturat de tine. Ştii ce ?
- De ce îmi iei băutura ? - Pentru că eşti deja beată.
Şi îmi pierd timpul cu tine. Fă ce vrei.
Bine, scumpo, să-ţi aranjăm părul
ca să poţi merge la petrecere.
Nu vreau să merg la petrecere, mami.
Vreau să te ajut.
Trebuie să termin de făcut tortul, iubire.
Nu vreau să bei, mami.
Doar astăzi pentru că e o petrecere.
Bine.
Bine, iubire.
- Mergem acum acolo, da ? - Bine.
Încă puţin, mami.
Nu, mă grăbesc.
- Haide acum ! - Bine.
Mai am multe de făcut.
- Câţi ani are ? - Cinci luni.
E tare drăguţ. Ar putea fi pe coperta unei reviste.
- E băiat. - Pisicile sunt nemaipomenite.
- E pisoiul lui Esther. - Serios ?
Dar l-a lăsat cu noi.
Dacă spui tu, dar nu le-ai luat.
- Te cheamă Kayú ? - Da.
În ce limbă este ? Ce înseamnă ?
Mamei mele i-a plăcut desenul animat Caillou.
- Serios ? - Da.
E un personaj nobil, sentimental, deci...
- Îţi place numele tău ? - Îmi place.
M-am îndrăgostit de desenele animate din ce în ce mai mult.
În timp.
Dă-mi o oră.
- Încă o oră. - O jumătate de oră.
Trebuie să-şi ea medicamentele şi să se odihnească.
Dar sunt fericiţi. Încă o oră.
- Ajută-mă. - Trebuie să plec.
Nu, stai. Mai stai puţin.
Încă o oră.
- Ai mâncat deja ? - Am luat ce-am găsit.
- Stai. - Bine.
Ajută-mă cu Tona, încă o oră.
Bine, dar numai dacă mă ajuţi. Nu m-ai plătit de două săptămâni.
Îmi pare foarte rău.
- Iartă-mă. - Nu te stresa.
- Petrecerea asta... - Nu-ţi face griji.
Să văd cât am aici.
- O să-ţi cadă aia. - Scuze.
Aşa. Poftim.
Nu poţi lăsa ţigara jos ? Ce ţi-am spus ?
- Poftim. - Ai terminat-o.
Ascultă, promit că îţi voi plăti restul vinerea viitoare.
E mai bine decât nimic, nu ?
Mulţumesc pentru tot. Serios.
Mai stai o oră.
Ia nişte bani pentru băiatul meu.
- Mulţumesc, Cruz. - Mulţumesc.
Ce se întâmplă, Nuri ? Nu vii la petrecerea mea ?
Aproape am terminat, promit.
Ce faci ?
Îţi fac un tort, dar nu vreau să îl vezi.
Şi mai multe surprize pentru Tona !
Stai jos !
- Ce se întâmplă ? - Eşti fericit ?
- Da, e minunat. - Da ?
Da, mi-a plăcut să-i văd pe toţi.
Gândăcelul meu preţios !
Îţi stă bine cu părul scurt.
Am făcut-o ca să te binedispun.
Mulţumesc, dar ştii că sunt... pletos.
Ce se întâmplă ?
Haide, amândoi !
Da, haide ! Nu mai trudi.
Aproape am terminat.
- Eşti nesuferită. Haide ! - Vin imediat.
Te aşteptăm acolo.
- Grăbeşte-te. - Aproape am terminat, jur.
Tona.
Ce se întâmplă, tată ?
Vreau să-ţi dau ceva.
L-am pus într-un vas ceramic al mamei tale.
Am avut grijă de el opt ani.
E pentru tine.
Mulţumesc, tată.
Surprize !
- Ce cadou grozav. - Doar te tachinăm.
Mai trebuie să mături şi să aspiri.
Mulţumesc, m-aţi făcut foarte fericit.
Cu baloanele...
Arăţi ca Jimi Hendrix.
E grozav !
Calmaţi-vă, băieţi.
Felicitări, Tona !
Uite, Esther !
Celălalt picior.
Priveşte trucul nostru.
Acum, suntem una singură.
Acum, suntem două.
Una.
Două.
- Poţi să ne prezinţi. Da ? - Da ! Ce să spun ?
Bine, fă o încercare.
Bine aţi venit !
Femei şi bărbaţi ?
Va urma un cântec.
Un cântec, un spectacol şi spune-le: "Sunt dirijorul orchestrei."
Bine aţi venit, doamnelor şi domnilor !
Astăzi avem un spectacol pentru unchiul Tona.
Muzica, maestre !
- DJ Chava. - Linişte, linişte !
Bravo, Sol !
Haide !
Poţi să cazi, dar să nu renunţi.
Mereu o scoţi la capăt.
Te iubim, frate !
Bună, frate ! Totul e în regulă ?
Totul e în regulă.
Haide, unchiule Tona !
Totul e în regulă.
Ce zi, nu ?
Haide, Tona !
Te iubim, Tona !
- Da ! - Te iubim, Tona !
Te iubim, Tona !
- Unchiule, vrei puţin tort ? - Da, hai să mâncăm tort.
Cred că mi-e foame.
Vine tortul !
Lăsaţi-mă să trec !
Mami !
E frumos !
Ăsta e un tablou. Trebuie să înveţi de la sora ta.
- Mulţumesc, Nuri. - Cu plăcere, iubire !
Ai văzut, tată ?
Da, fratele şi surorile mele râd de mine.
Vreau exact la fel, dar cu sirene.
Vreau ca...
Nu contează.
- Gata ! - Da !
Ascult ! Gata !
Bagheta magică.
Şi căderea ei magică.
Din nou.
E bagheta magică.
Cu tine, el şi bagheta lui magică.
Ce uşuratic e acest păianjen ! Ce uşuratic !
Uite cum flirtează !
Am fost insultată aici !
Scapă de mine !