Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ett bröllop innebär alltid ett avsked. Man tar adjö av barndomshemmet eller friheten.
För mig är det här bröllopet...
Jag är född och uppväxt i detta palats. Det är gammalt och fuktskadat.
Efter fars död fick vi ont om pengar.
Min storasyster, Peyker, föder här sitt första barn.
Hon är gift med Nihat, som hon älskar.
Kanske mest för att dem hon helst ville älskas av, inte ville ha henne.
Nu är det över.
Gratulerar till er båda! Gud välsigna barnet.
Min mor, fru Firdevs.
I dag säger den nyblivna mormodern adjö till sin svunna ungdom.
Mor! Mor, kom och titta på barnet.
-Herr Adnan är här. -Typiskt.
Bihter, min son för redan tur med sig. Herr Adnan är här på besök!
Egentligen vill han inte ha gäster en sån här dag.
Men det är ju trots allt herr Adnan. Herr Adnan! Mors stora jaktbyte.
Herr Adnan, vilken ära.
-Gratulerar, Nihat. -Tack.
Katina.
-Välkommen. -Tack.
Använd teservisen i vitrinskåpet.
Har du meddelat fru Firdevs? Jag gör det.
Herr Adnan? Menar du det?
Han är här för att gratulera. Men ni är ju inte kry, så vila er ni.
Var inte näsvis, Bihter. Gå ned och se till att han stannar tills jag kommer.
Jag tänker bjuda in honom på middag.
Tänker inte mormor ens titta på sitt barnbarn först?
Bihter, raring. Kalla mig inte "mormor" inför herr Adnan.
Fru Firdevs vägrar att vara mormor, precis som hon alltid har vägrat vara mor.
Morfar Melihs makliga livsstil har gått i arv till familjens kvinnor.
Far var knappt känd vid namn.
Man kallade honom fru Firdevs man ända tills han dog.
Vi kvinnor njuter av morfars rykte och den bekvämlighet han gav oss
och sätter en ära i att bära våra kläder ordentligt.
Innan far dog ville många leverera modetidningar till huset.
Men bara tills pengarna försvann.
Det var en snabb visit. Vi hann inte ens bjuda på te.
Jag kan tyvärr inte stanna. Men nu känner ni till mina avsikter.
Ska ni gå, herr Adnan? Mor ville be er stanna på middag.
Jag hann ner innan ni gick.
-Vill inte herr Adnan stanna på middag? -Fru Firdevs.
Ni är lika älskvärd som elegant. Men ni borde fira med familjen.
-Jag ska hem till barnen. -Då får det bli en annan dag.
-Det vore en ära. -Gratulerar till barnbarnet.
Vad skrattar du åt? Så säg det, då! Jag har ont i hela kroppen.
-Jag orkar inte med dig nu. -Se så.
Bihter är vår blivande brud. Herr Adnan har bett om hennes hand.
Din lycka är gjord, Bihter. Allas vår lycka är gjord.
Du blir frun i det ståtliga palatset.
Katina!
Det hade jag inte trott om herr Adnan. Hur vågar han?
En man i hans ålder och med två barn. Det är ju absurt.
Där sprack fru Firdevs dröm om att bli frun i det där palatset.
Hennes drömman föredrar hennes dotter.
Skandalöst. Är han bara ute efter en barnflicka till sina barn?
Jag förväntade mig inget stöd från min syster heller.
Hon fick ju nöja sig med en man som var beredd att bo under sin frus tak.
Vad menar ni?
Herr Adnan vill gifta sig med Bihter. Förstår ni inte vad det betyder?
Lyckan ler mot oss.
Den ende som faktiskt är för äktenskapet är min käre svåger.
Han hoppas givetvis på att dra nytta av herr Adnans makt och rikedom.
Bihter, din åsikt är ju också viktig. Vad säger du?
Herr Adnan... Adnan.
Adnan.
En biljett härifrån.
-Den kan höjas lite. -Javisst.
Soffan ska stå här och resten ska ner i källaren.
Javisst.
Ja, de var för enkla för en så elegant miljö.
-Ert te, fru Bihter. -Du ska kalla henne "frun".
Javisst, herr Adnan.
Du har fått mycket gjort på kort tid, Bihter.
Adnan, jag är så förväntansfull! Allt måste vara klart när barnen kommer.
Kommer de att tycka om det? Och mig?
Jag frågade mig samma sak, men jag har bett Mademoiselle om hjälp.
Men vem skulle inte tycka om dig? Se på dig.
Herr Adnan, barnen är hemma.
-Far! -Kom hit.
Välkommen.
-Ska jag kalla er "mor"? -Mor eller syster.
Du bestämmer själv, Bülent. Eller så kan du säga Bihter.
Bihter vore respektlöst och jag har redan en storasyster.
Jag minns inte min mor.
-Får jag kalla henne "mor"? -Ja då.
Tycker du om den nya inredningen?
-Far. Hur står det till? -Bra.
-God dag, fru Bihter. Gratulerar. -Tack så mycket, Nihal.
Men kalla mig Bihter.
Mademoiselle de Courton, barnens extramamma och en viktig del av familjen.
Tack, herr Adnan. Får jag lov att gratulera, fru Bihter?
Äntligen får jag träffa denna eleganta unga dam som Adnan har berättat om.
Har ni flyttat på möblerna?
Var har alla min mors möbler tagit vägen?
-Ni har väl inte kastat ut dem? -Nej då.
Allting finns kvar. Bihter ville bara förnya lite.
Vi kan gå igenom sakerna tillsammans.
Nej tack. Ni bad ju inte om min åsikt innan ni ändrade allt.
Jag ville överraska er. Nu har jag förstört allt.
Allt är helt nytt, det är jättefint!
Vilket första intryck.
Låt oss skåla för vårt nya liv, för Bihter och för mina barns hemkomst.
Smaklig måltid! Blev ni överraskade?
-Behlül! -Bülent.
Det var länge sen, jag har saknat dig.
Så tung du är, vad får du att äta?
Vi hade nästan glömt hur du ser ut, Behlül.
-Jag ville lämna de nygifta i fred. -Dumheter. Hälsa på din faster.
Bihter, jag har väl nämnt min brorson Behlül?
Han har bott här i huset sen gymnasietiden.
Jag önskar er ett lyckligt äktenskap.
-Trevligt att träffas. -Tack, Behlül.
Ni har visst gett huset en ansiktslyftning. Mycket modernt.
-Vill inte herr Behlül hälsa på mig? -Är lillan svartsjuk?
-Kom hit. -Akta mitt hår!
Jag undanber mig fysisk kontakt.
-Och alla de där kindkyssarna. -Jaså?
-Mademoiselle de Courton. Bonsoir. -Bienvenue, Behlül.
Jag vill gärna utbringa en skål för familjens nya medlem,
nämligen farbrors vackra hustru, Bihter.
Troligen inte för sista gången...!
Jag hoppas att vi ska skapa vackra minnen tillsammans.
Jag vill älska och bli älskad.
-Min kära vän... -Bonjour! Får jag komma in?
Vi är strax klara, fru Bihter.
"Jag hoppas att ni får uppleva sådan lycka och ej låter själens blomma vissna."
Nihal. Du har ju blivit en ung dam nu.
Ska vi åka till Beyoğlu i stan och låta sy upp nya kläder till dig?
Du går ju runt i barnkläder.
-Hon får inte hamna efter i skolan. -Det är en enda dag, Mademoiselle.
-Nihal, vill du ha några nya klänningar? -Mycket gärna.
Hoppas ni inte är alltför besviken, Mademoiselle.
Jag är fortfarande er söta lilla Nihal.
-Meddelar du far, Bihter? -Naturligtvis.
Släpp mig, Behlül!
-Mina damer. -Ni uppför er som ett barn, herr Behlül.
-Mon dieu! Han är ju helt genomsvettig. -Det gör väl inget.
Är det undervisning för alla husets damer?
Torka svetten ur pannan.
Nu får du inte bli avundsjuk, men jag ska få nya klänningar i dag.
-Då kommer friarna snart springande. -Mycket lustigt.
Prata inte så mycket, Nihal. Om du är gammal nog att ha klänning
ska det också avspeglas i ditt sätt.
Jag ber Beşir köra fram bilen.
-Min dotter och jag ska ut och handla. -Din näsduk.
Behåll den.
-Bravo, bravo. -Han är riktigt duktig.
När far sa att han skulle gifta sig med dig var jag helt emot det.
-Jag visste inte att ni hade talat om det. -Han ville ha min välsignelse.
Jag var rädd att far inte skulle älska mig lika mycket när du kom in i bilden.
Jag kunde aldrig ta din plats. Och det vill jag inte heller, Nihal.
Jag vill att vi ska bli bästa vänner.
-Jag beklagar. -Det gör inget.
-Jag är så trött. -Jag vill bara ligga i din famn.
-Det händer inte alltid. -Du behöver inte förklara dig.
Du är så vacker. Jag är rädd för att inte räcka till.
Glöm nu inte ditt tonikum. Sov gott.
I morgon firar vi ettårig bröllopsdag.
I ett år har jag drömt denna ljuva och underbara dröm.
Drömmen om att vara herr Adnans hustru.
-Det var en otäck hosta, Beşir. -Jag hostar alltid när årstiderna växlar.
Då så, jag gör i ordning båtarna. Låt dem inte vänta.
Fröken Nihal tar god tid på sig nuförtiden.
-Hon är ju en ung dam nu. -Här kommer hon äntligen.
Är ni redo? Tillåt mig att presentera fröken Nihal.
Vänta nu. Vem är den här eleganta unga damen?
Jag känner inte igen henne.
Jag har inte vant mig vid de långa kjolarna ännu.
Fasters utsökta smak påverkar alla delar av våra liv.
-Far. Vad tycker far? -Min Nihal är vacker varje dag.
Jovisst. Men det blir en utmaning för henne att röra sig i den klänningen.
Att gå är en konst i sig själv, det avslöjar hur elegant man verkligen är.
Du lyckas inte riktigt, kära Nihal.
Jag blir nervös när alla stirrar på mig.
Det är en konstform som fru Bihter redan har bemästrat.
Tack, men jag har inte tid med era komplimanger.
-Ska vi inte åka? -Jo. Fru Firdevs väntar.
-Har du bjudit dem? -Jag ville samla hela familjen.
Vill du inte ha din mor med på ettårsdagen?
Blanda dig inte i, Nihal. Kom nu, båtarna väntar.
Jag hoppades att vi skulle vara ensamma. Men det är för sent att göra nåt åt nu.
Far!
-Jag kan ta över om ni vill. -Nej. Jag har saknat det här.
Jag släpper inte årorna bara för att herr Behlül har gått förbi.
Nåväl.
Bihter. Jag trodde du skulle bli glad.
Det är vår ettårsdag. Det är så sällan vi äter en måltid för oss själva.
-Jag önskar att vi var ensamma. -Jag trodde att du ville träffa dem.
-I så fall besöker jag dem själv. -Förlåt.
Välkomna! Ska vi gå häråt?
Nihat, Peyker, Feridun. Kom, Peyker.
Ni behöver inte besvära er. De hämtar er när vi är klara.
Jag får en sån lust att börja springa när jag kommer ut i naturen.
Jag kanske kan springa efter er.
Jag gissar att ni är snabb, men jag är också en ihärdig jägare.
-Vad händer om ni fångar mig? -Jag håller fast er i armarna.
Om det vore så enkelt hade ni nog redan fångat mig.
-Vildmännen kommer, Beşir! -Akta så ni inte faller! Vänta!
Ska vi bara sitta här hela eftermiddagen?
Sluta upp med att sura.
Jag känner mig inte nära någon av dem just nu. Jag är helt ensam.
Du har ju mig. Kom, vi tar en promenad.
Här ska ni få vindruvor. Varsågoda.
Du klär i din nya stil, Nihal.
-Du har blivit en fin ung dam. -Tack, fru Firdevs.
Jag är inte vid så god hälsa just nu. Och ni hälsar ju inte på så ofta.
Behlül, har du nåt nytt att berätta?
Er dotter har tänt ett ljus i våra liv.
Hon har förnyat vårt hem och gjort Nihal till en ung dam.
Tack, Behlül.
Jag hade aldrig gissat att Bihter skulle bli en sån lisa för min själ.
Hon har fått mitt hjärta att mjukna.
Om det ändå bara var hjärtat som mjuknade.
Tack så mycket, min älskling. Men jag blir alldeles generad.
-Vad ger ni Bihter i present, herr Adnan? -Han har säkert en mycket fin gåva.
Jag tänkte vänta till i kväll, men nu när det kom på tal...
Beşir.
Ska vi promenera lite, Mademoiselle? Jag har ingen aptit i denna värme.
-Får jag följa med? -Ja, kom du bara.
Jag hade inte förväntat mig nån gåva.
-Vad är det för dumheter? -Vi talar om nåt annat.
Eller kanske inte.
Det är en släktklenod som säkert kommer att klä Bihter.
Så elegant, herr Adnan.
Det kan inte jämföra sig med Bihters skönhet.
Tack så mycket!
Feridun.
Han liknar er på pricken. Blicken, näsan, hakan...
Ett konstverk med alla era vackra anletsdrag.
Det är nåt med er som gör mig vild och galen inombords.
-Nån kan se oss. -Nej, det är ingen som ser.
Ni gör mig besvärad. Jag gifte mig inte med min man för att bedra honom.
-Betyder det att ni inte vill ha mig? -Just det.
Se så. Bara en liten kyss.
-Det är ingen som ser. -Snälla ni...
Skulle ni visa mig mer av er skönhet om ingen kunde se oss?
Aldrig.
Är det därför ni darrar vid min beröring? Låt mig få en kyss.
Det är nog för att ni irriterar mig. Mor, Behlül har en historia att berätta!
Behlül.
Vad är det som händer med mig?
Vad du skräms.
-Är du uppe fortfarande? -Ja.
Du är kokhet. Fönstret är ju vidöppet.
Låt det vara. Jag vill vara ensam, jag är alldeles för varm.
-Är allt bra? -Ja då.
Jag vill bara vara ensam, Adnan.
Adnan. Adnan. Har du tagit ditt tonikum? Adnan.
Adnan? Adnan. Adnan.
Adnan, låt bli. Låt bli.
-Adnan, sluta! -Titta ut genom fönstret.
Adnan... Adnan.
Drömmen om att vara herr Adnans hustru...
Är Bihter arg för att hennes mor flyttar in?
Hon vet det inte ännu.
Är det så klokt att inte berätta det för henne?
Hennes mor lider av gikt. Det gör henne gott att lämna det där fuktiga huset.
Måste jag flytta för att fru Firdevs kommer?
Bülent, säg inte så. Jag blir så ledsen.
Du åker bara till skolan.
-Ni tar Bülent ifrån mig. -Så bortskämd du har blivit, Nihal.
Vi har ju precis firat att du blivit vuxen.
Tig och ta hand om din sjuka faster i stället!
-Nu räcker det! -Jag kan inte andas i det här huset!
Varför får jag höra av tjänstefolket att mor flyttar in?
-Kom, Bülent. -Ni behöver inte gå för min skull.
Förklara dig, Adnan.
Din mors gikt förvärras av fukten, så jag föreslog att hon skulle bo här en tid.
-Utan att tala med mig? -En kort tid.
Du känner henne inte.
Bihter har rätt. Fru Firdevs orsakade sin mans död genom att vara otrogen.
Ändå gifte du dig med dottern, och nu vill du låta den kvinnan bo...
Nu räcker det, Behlül! Bihter är min hustru.
Och "den kvinnan" är min hustrus mor. Allt annat tillhör det förgångna.
Dagen är nästan slut. Är du inte klar ännu, Katina?
Det är bara några saker kvar. Är det nåt annat ni behöver?
Var är alla? De visste att jag skulle komma i dag.
Jag välkomnades av en bondtölp som bara stirrade på mig. Här.
Har de ingen ordning på hushållet?
Fru Bihter är sjuk och stannar på sitt rum. Barnen har studerat hela dagen.
Och herr Adnan är visst i sin ateljé.
-Och Behlül? -Han sa att han skulle till Beyoğlu.
Bravo. Vi måste hålla ögon och öron öppna.
Se till att hålla dig väl med kökspersonalen också.
Bara lugn, frun.
Tack för att ni lät mig följa med.
Jag vill ha en kopp kaffe.
Tanken på att fru Firdevs rumsterar om där nere kväver mig.
Jag vägrar låta hennes granskande blick ta död på mig.
Jag har rätt att leva livet.
Bihter?
Är nåt på tok? Är det farbror?
Karameller. Jag bad dig köpa med dig karameller från stan. Gjorde du det?
Karameller? Vill du ha karameller mitt i natten?
Kom in, jag ska försöka hitta dem.
-Varför gav du mig dem inte tidigare? -Jag glömde. De ska finnas här nånstans.
Att du hittar nåt alls så stökigt som här är.
Jag vill inte att nån annan än jag städar här inne.
Jag undrar just vilka hemligheter du gömmer här.
En massa snuskiga tidningar under sängen?
Här. Ja.
-Du doftar underbart. -Det här måste vara en dröm.
Det var ingen dröm.
Bihter, du är kokhet. Du är ju alldeles utmattad, din stackare.
Picknicken, min mor... Det blev för mycket.
Jag behöver bara vila lite.
Jag skickar upp mat och kallar på doktorn. Ta av täcket.
Katina, glöm inte kopparna.
Är det för att jag är här som Bihter vägrar komma ner?
Hon har inte ens hälsat mig välkommen, jag förstår det inte.
Hon har feber och orkar inte lämna rummet.
-God morgon, herr Adnan. -God morgon.
Märkligt, hon brukade aldrig bli sjuk hemma i vårt fuktiga hus.
God morgon.
-Fru Firdevs. Välkommen. -Tack, käre Behlül.
Jag började bli orolig att ingen var hemma.
-Men nu känner jag mig lugn. -Fru Firdevs.
Behlül, se på mig.
Du ser ut som att du inte har sovit. Har du också blivit sjuk?
Nej, jag har faktiskt fått en god natts sömn.
Vädret är så ostadigt just nu, man får akta sig så man inte blir sjuk.
Sitter far med under lektionen i dag?
Jag måste ta hand om Bihter, raring. Hon kanske behöver en läkare.
-Förr brukade du alltid hjälpa mig. -Någon blir visst lite svartsjuk.
-Inte då. -Jag retas bara, sötnos.
-Jag ska gå och se till Bihter. -Ni verkar må mycket bättre, fru Firdevs.
Eftersom ni kan gå uppför trapporna själv.
Jag klarar mig nog.
Men om Behlül vill göra mig sällskap går det säkert lättare.
Gärna det. Den här vägen.
Hon vänjer sig snart vid mig.
Bihter?
-Det var rart av dig, tack. -Ingen orsak.
Jag började nästan bli förnärmad.
Men du mår visst inte bra, så det var onödigt.
-Hur hög är din feber? -Du är inte jordens mittpunkt.
Säg inte det. Det kanske jag är.
Jag ska laga en härlig soppa till dig. Deras mat blir du aldrig bättre av.
Deras kök behöver också en ordentlig översyn.
De lagar bara en massa husmanskost. Det har du visst inte fått ändring på.
Stannar du så länge att du behöver ändra på menyn?
Jag stannar inte för gott.
Men jag skulle kunna stanna om det blir nödvändigt.
Vad ska det betyda? Jag är inte på humör för gissningslekar.
Det störde mig inte att Behlül bodde här innan du flyttade in.
Men det passar sig inte att han stannade kvar efter bröllopet.
Särskilt som han är en sån kvinnokarl
är det modigt av herr Adnan att låta honom bo under samma tak som hans fru.
-Vad i all världen pratar du om? -Ta det lugnt.
Om folk ser er två tillsammans kan skvallret börja gå.
Detsamma gäller faktiskt Nihal.
Du är den största sladdertackan jag vet.
Jag förstår mig inte på dig, Bihter. Din vrede mot mig förblindar dig.
Du gifte dig med honom fastän du inte var intresserad, och nu...
Raring. Min kära dotter...
Tror du inte jag ser besvikelsen i ditt ansikte?
Se själv, så tydligt det är.
Jag älskar min man. Behåll dina löjliga teorier för dig själv.
Nåväl. Då säger vi så.
Jag ska laga soppa till dig så kan du klä på dig under tiden.
Se så, lägg manken till.
Välkommen in i våra liv, fru Firdevs.
De skickade bort Bülent med vilje. Och nu reser ni också bort.
Jag åker bara på en kort visit.
Det är så länge sen jag var hemma i Frankrike, raring.
Alla som irriterar fru Bihter skickas iväg.
Ni som var så goda vänner.
Bihter tycker inte om andra människor. Hon bryr sig bara om sig själv.
Nu hör jag hur falskt hennes skratt är. Hon skickade bort Bülent
-och nu reser ni också. -Men jag reser ju av egen fri vilja.
-Ni är väl inte klara? -Jo, vi blev just färdiga.
-Nihal, spela nåt för mig. -Jag har ingen lust. Gå din väg.
Nihal, ni kan väl gå ut i trädgården och hämta lite frisk luft
så skickar jag ut lite te till er. Allez, allez.
Behlül, alla lämnar mig. Och dina besök är så flyktiga.
Snart är jag helt ensam i det här stora huset.
Du måste anpassa dig till de nya tiderna.
Du får inte ge upp, även om livet skiljer dig från dina närmaste.
Diplomati måste vara ett av dina dolda intressen.
-Vad läser du egentligen på ditt rum? -Kom hit.
Kärleken läker verkligen alla sår.
Nihal glömmer alla sina sorger med Behlül.
Ert te, fru Firdevs. Vill ni ha nåt, fru Bihter?
"Frun." Ni ska kalla mig "frun"!
-Hur många gånger ska jag behöva säga det! -Förlåt.
Jag tar en kopp kaffe i trädgården.
Vad gör ni här ute? Nihal, raring, hur är det? Har du det bra?
-Så du är på benen igen. -Ja.
Plötsligt kände jag mig så sjuk.
-Men nu mår jag bättre. -Så bra.
-Jag måste iväg. -Vart?
-Till Beyoğlu. -Får jag följa med?
Jag har ett möte, men du kan komma med i morgon.
-Bihter kanske vill göra oss sällskap. -Kanske det.
Du ska säkert träffa en ung dam i dag.
Du ska inte vara svartsjuk.
Du klär i blått.
-Ert kaffe, frun. -Jag har ändrat mig.
-Så tidigt? -Jag blev färdig tidigt.
Min älskling.
Fint att se dig på benen igen.
Nihal mår inte bra.
Vi kanske ska åka in till stan i kväll? Och roa oss lite.
-Vi fick ju inte fira vår årsdag. -Jag stannar hos Nihal.
-Jag förstår. -Du är väl inte arg?
Annars vet jag hur vi kan försonas.
Inte just nu. Inte nu. Adnan. Adnan.
Du är så vacker.
Din hud, din doft. Det är nåt särskilt med dig i kväll.
Knäpp upp. Se så. Fort, fort.
Lägg dig ner.
Jag tänker på Nihal...
Varsågod.
-Var det bara en dröm, Behlül? -Bihter.
-Vad gör du här? -Var det bara en dröm?
-Ja. Vi drömde nog en mardröm båda två. -Så du ångrar det?
Du stinker. Jag var bara ännu en engångsföreteelse för dig.
-Nej, så var det inte. -Vad var det, då?
Jag förstår mig inte på dig.
När du blev sängliggande trodde jag att du ångrade dig.
Så jag försökte hålla mig borta. Men jag kan inte glömma den där natten.
Jag ser den framför mig så fort jag blundar.
När du går förbi mig håller jag andan för att inte andas in din doft.
Varför kom du upp till mig den natten? Vad var du ute efter, Bihter?
Låt oss säga att jag vill brinna upp. Det är därför jag är här.
Och du? Vill du brinna upp med mig ännu en gång?
Du är precis som jag, Behlül.
Hur kan du vara så modig? Så besinningslös?
Tänk om farbror går till ert rum.
Det här skulle inte chockera nån. Jag är ändå fru Firdevs dotter.
Förvåningen lägger sig snart.
Om vi blir upptäckta kan vi resa bort tillsammans.
-Menar du det? -Jag reser vart som helst med dig.
"Om vi blir upptäckta reser vi bort."
Far.
Ska du inte göra klart mitt porträtt?
Det är inte så lätt att färdigställa det medan du fortfarande förändras.
Först när jag är nöjd hamnar du på hyllan.
-Vi åker in till Beyoğlu i dag. -Så bra, det var det Bihter ville.
-Du kunde följa med. -Jag måste arbeta.
Har ni en fnurra på tråden? Du sover här ibland.
Allt är bra. Ibland blir jag bara hastigt trött.
-Jag är ju gammal. -Vilket struntprat.
Du har många goda år kvar.
-God morgon! -God morgon.
Bihter, du ser förtrollande ut i dag.
Jag ville klä upp mig lite nu när jag faktiskt kommer ur huset.
Peyker och din svåger kommer i dag. Nu får du inte träffa dem.
Det visste jag inte. Nu har jag lovat Nihal.
-Vi kanske kan åka senare? -Struntprat. Det är ju bara Peyker.
-Vart ska ni? -Till Beyoğlu.
Ska du också med, Behlül?
Jag är de vackra damernas eskort i dag.
Jag hade gärna följt med om jag inte hade så ont.
-Bilen står klar. -Vi kommer nu, Beşir.
Välkomna.
Nämen Feridun! Du är så söt, se på dina kinder.
Han har blivit så stor sen sist.
-Du borde träffa honom oftare. -God dag, Nihat.
Mor har just berättat att ni skulle komma, jag visste inte.
Jag har lovat Nihal att åka till Beyoğlu.
Hon är så ensam nu när Bülent och Mademoiselle är borta.
-Och herr Adnan? Vi vill hälsa på honom. -Han ska arbeta. Behlül följer med oss.
Herr Nihat gör visst inte herr Adnans arbete enklare.
-Men Behlül! -Det var bara ett litet skämt.
Bihter. Du vet väl att du inte får låta män som Behlül komma dig nära.
Han kan lätt få fel intryck.
Bara lugn. Jag gifte mig inte heller med min man för att bedra honom.
Det var bara ett systerligt råd.
-Ha en underbar dag! -Detsamma.
För första gången låter jag mig inte störas av förstulna blickar.
Tvärtom, jag låter dem borra sig djupt in i mitt inre.
Ta det lugnt. Jag har fler ställen att visa er.
Er efterrätt. Låt er väl smaka.
Så bra att vi följde med. Jag höll på att bli tokig där hemma.
-Då måste vi göra det oftare. -Ja.
-Bihter...? -Ut och till vänster.
Natten kan inte komma fort nog. Jag längtar efter att få smeka din hud.
-I natt? -Nu, om jag fick bestämma.
-Jag ska försöka komma. -Försök inte. Kom.
-Folk tittar på oss. -Och du behöver inte gå din väg.
Där är ni ju. Ni måste ha köpt allt som finns att köpa i Beyoğlu.
-Far. -Raring.
Far kommer inte att känna igen mig i de klänningar jag låter sy upp.
-Raring. -Så du vill vara oigenkännlig?
Nej. Alla känner igen mig som herr Adnans dotter vad jag än sätter på mig.
Hör ni, herr Adnan? Hur ungdomarna pratar nuförtiden.
Jag upptäckte ett helt nytt Beyoğlu i dag i jakten på Bihters hemliga butiker.
-Var det värt det? -Jag är så nöjd.
Så bra.
Så roligt för dig att gå arm i arm med de två vackraste damerna i Istanbul.
Annars säger ryktet att du inte är så intresserad av turkiska kvinnor.
-Är ditt vidlyftiga leverne så välkänt? -Bara elakt skvaller, farbror.
En promenad med två fina damer är ju inte vidlyftigt.
Vad skulle folk kunna säga? Den ena är din faster och den andra...
Nej, vänta. Så nära släkt är du ju inte med Nihal. Visst?
Om folk ser er tillsammans kommer skvallret att gå.
Bevare oss väl.
Men vi ska väl inte bry oss om vad andra tycker.
Vad är det ni säger, fru Firdevs? Vi är ju en och samma familj.
-Bihter, ska vi lägga oss? -Ja, älskling.
Jag hoppas att jag inte har förargat nån. Är det därför ni går?
Det var tydligen ett skämt. God natt.
-God natt. -God natt.
God natt, Behlül.
Min mor misstänker nåt.
-Hon vill sammanföra dig och Nihal. -Struntprat, Bihter. Hon retas bara.
Hon kan lyckas med vad hon än föresätter sig.
-Beşir håller ögonen på oss. -Hur lägger du märke till sånt?
Jag har fullt upp med att titta på dig.
Min mor bedrog min far, och efter hans död ärvde vi andra hans misstänksamhet.
Se så, Behlül. Låtsas inte som att du inte visste.
Ja, men det betyder inget för mig.
Var det därför du inte gick vidare med min syster?
Bihter...
Jag lärde känna Peyker genom dig.
Jag hade hört att herr Melih hade två vackra barnbarn.
Men när jag träffade henne var hon gift.
Även om hon inte hade varit gift så hade du bara roat dig med henne.
Du hade aldrig presenterat henne för herr Adnan som din blivande fru.
Men din farbror gjorde fru Firdevs andra dotter till frun i det här palatset
till allas förvåning.
Är det verkligen det vi ska tala om när du ligger här i min famn?
Nåväl, om vi har allas ögon på oss får vi vara försiktiga.
Du sa att vi kunde resa bort om vi blev upptäckta.
-Var sak har sin tid. -Vad väntar vi på?
Tror du inte att jag gärna vill resa bort med dig?
Förstår du hur det känns att du aldrig kan övernatta här?
Att du är tvungen att lägga dig i nån annans säng.
-Jag måste gå. -Du borde inte ha kommit.
-För du måste alltid gå. -Vad?
Du måste alltid gå. Du tog själv upp det.
-Vad är det du säger? -Du fick vad du ville ha.
Och nu går du ner till min farbror och somnar i hans famn.
Du borde inta det här politiska vakuumet.
De här människorna kommer inte i närheten av ditt anseende och din makt.
Det är inget för mig. Du kan det där bättre än jag.
Jag stöttar dig gärna om det tar en seriös vändning.
Jag är bättre på att lyssna och observera.
Du är annorlunda på nåt sätt. Du åker inte hemifrån lika ofta.
-Är nåt på tok? -Det är spänningarna vi ser i dessa tider.
Motståndet mot fez-förbudet.
Allt som hänt i Fatih, Erzurum, Rize och Maraş har förstört nattlivet.
-Men jag går ut i kväll, annars kvävs jag. -Jaså! Känner herr Behlül sig kvävd?
-Ska han ut och jaga kjoltyg? -Låt honom vara.
Jag måste gå. Nihal och fru Firdevs bad mig köpa några saker innan allt stänger.
-Behöver du nåt, Bihter? -Karameller. Som vanligt.
Jag vill höra din åsikt om en sak, Bihter.
Vad tycker du om fru Firdevs idé att sammanföra Nihal och Behlül?
-Är det så lustigt? -Verkligen lustigt!
Jag vet att varken Behlül eller Nihal är intresserade av varann.
-Men Nihal är så ensam. -Och? Giftermål är väl inte lösningen?
Du fick henne att känna sig som en kvinna med de där klänningarna.
-Nu vill hon också älskas som en kvinna. -Åh, Adnan. Det här är så fånigt.
Det hade jag inte trott om dig. Min mor måste ha förgiftat dina tankar.
Varför är du så emot det?
Du kommer bra överens med Behlül. Är det nåt du inte berättar för mig?
Medan han åker för att roa sig med hororna i Beyoğlu
ska jag sitta här och agera äktenskapsrådgivare. Jag tackar!
Om Nihal vill gifta sig en vacker dag kommer jag att stötta henne.
Men det förvånar mig att min mor visst inte är en sjukling här i huset mer,
nu är hon äktenskapsmäklerska. Vi har varit gästfria nog.
-Bihter. Bihter! -Lägg dig inte i!
Fru Firdevs, det är så vackert väder. Det gör er gott att gå ut i trädgården.
Eller känner ni er frisk nog att åka hem?
Särskilt som era intriger slår fel.
Varför vill du skicka iväg mig?
Du undviker min blick. Vilka synder försöker du dölja?
-Hur är det med dina egna synder? -Sluta nu, Bihter.
Jag såg blickarna ni gav varann.
Du verkar inte förstå att jag bara försöker skydda dig.
Vad talar du om? Ut härifrån! Jag vill att du genast lämnar mitt hem!
Du har utnyttjat min makes välvilja länge nog.
Vad är det som händer? Ni skämmer mig.
Ingenting alls, Nihal. Gå tillbaka till lektionen.
Varför släta över det? Nihal är en vuxen kvinna nu.
Hon har rätt att veta vissa saker.
-Bihter skällde ut mig på grund av dig. -Nu räcker det, mor.
Vadå? Du har själv just sagt att Nihal är för ung för att gifta sig.
-Vad menar fru Firdevs? -Det är bara dumheter, strunta i henne.
Ni får inte korrumpera det stackars barnet.
Ni kanske desperat sökte efter en man att gifta er med när ni nådde en viss ålder.
Men jag vill inte gifta mig.
Kära Nihal. Du är så naiv och oskuldsfull.
Behlül får akta sig för att inte skrämma bort dig.
Fast jag kanske har misstolkat Behlüls intresse för dig.
-Kan vi inte sluta prata om det här? -Det tycker jag med.
Bihter älskar dig som sin egen dotter, så tanken på äktenskap skrämmer henne.
Men det är förskräckligt att vara ensam. Du skulle bara veta, Nihal.
Du har folk omkring dig här i huset nu.
Men vad gör du när alla går hem till sitt?
Du kan ju inte bo hos din far och Bihter för alltid.
Just därför bör du inte vara så snabb att förkasta tanken.
Ni vet säkerligen bättre än jag hur många fastigheter vi äger i Istanbul.
Jag kan bara flytta in i huset med den bästa utsikten. Ursäkta mig.
Alla i det här huset håller ögonen på mig.
Kära Mademoiselle de Courton. Er resa verkar oändligt lång.
Jag längtar så efter er och era goda råd.
Jag såg aldrig Adnan som en make, utan som en biljett till friheten.
Men äktenskapet som skulle befria mig från rollen som fru Firdevs dotter...
...håller nu på att ta död på mig.
Här kommer min favoritdel. Tre, två, ett...
Varsågod.
-Beşir. Beşir, titta. -Bülent måste vara ombord.
-Jag går och möter honom. -Skynda dig att hämta honom.
-Bülent är hemma, faster. -Det får vi hoppas.
Maten doftar ljuvligt.
Ni borde inte ha besvärat er.
Struntprat. Och nu har jag gjort i ordning ett rum till dig.
Jag gissar att det blir ett längre besök här på ön.
Snälla faster. Det är just sånt prat jag vill slippa.
Vad för prat?
Faster har alltså fått nys om fru Firdevs fräckhet.
De är till Bülent. Den blivande bruden borde hålla igen lite.
-Retas inte med mig, faster. -Så länge jag bara retas...
-Beşir, var är Bülent? -Han steg inte av färjan.
Då kommer han nog i morgon. Han har väl åkt hem till palatset.
Kanske jag är en dålig ersättare för Bülent?
-Behlül! -Faster.
Din lilla odåga. Du har försummat mig.
-Nu är jag ju här. -Stå inte bara där, sätt dig.
Jag åker tillbaka i kväll. Jag ville bara åka en tur runt ön med Nihal.
Du borde stanna ett par dagar när du ändå är här.
En annan gång. Jag har mycket att göra just nu.
-Får vi låna er vagn? -Javisst. Beşir kan köra er.
Han känner till vägarna bättre än kuskarna här på ön.
-Du är en riktig fuling. -Nihal?
-Ha så trevligt. -Gör er inga falska förhoppningar.
Vänta tills ni kommer ut i de vackra omgivningarna.
Vart ska vi, Behlül?
Det känns som en dröm att sitta i en vagn med dig.
Det är inte bara vi två.
-Ska vi åka tillbaka? -Nej, vi fortsätter. Ut i det oändliga.
Vilken röra fru Firdevs ställde till häromsistens.
Det blev ju helt tokigt. Visst, Behlül?
Jag tycker inte det är så tokigt längre.
Jag tror att du har tröttnat på ditt sätt att leva.
Du vill ha förändring och nu hoppas du att en ny leksak kan vara lösningen.
-Det är bara en lek för dig. -Inte alls.
Du är den vackraste blomman i buketten.
Borta är den Nihal som jag retades med och rufsade håret på.
Du är själv förvirrad, varför skulle du annars vara här?
Dessutom bär du på en längtan. Jag märker ju hur mycket du lider.
Du längtar så mycket efter att bli älskad.
Nu har du hittat nån som älskar dig mitt i all ensamhet. Varför inte säga ja?
Det kanske förändrar oss båda, Nihal.
Jag smörjer in ansiktet med honung och äggvitor. Det är bra för hyn.
Och kvällen innan ber jag Katina lägga okrakärnor i ett glas med vatten.
På morgonen dricker jag upp vattnet. Det hjälper mig mycket.
Där har vi ju odågan! Var har du varit?
God morgon.
Jag har varit i Asmali i ett par dagar med några vänner.
Behlül? Ta ett glas vatten, Bihter.
Vi har saknat dig, Behlül. Det är så tomt här i huset.
-Det är bara vi kvar. -Nihal sa att Bülent var här.
-Var träffade du henne? -På ön.
-Ah. -Jag visste inte att du skulle dit.
Så trevligt att du åkte och hälsade på Nihal.
Och när kommer hon hem?
Hon och Beşir kommer i dag. Det var inte planerat att jag åkte dit.
Medan jag nästan gick sönder av längtan rände han iväg för att uppvakta Nihal.
-Du verkar frånvarande, älskling. -Jag dagdrömde.
Det händer ofta nuförtiden, har jag märkt.
-Jag kan vara gravid. -Då borde doktorn titta på dig.
Jag är bara några dagar sen, jag ville inte orsaka nån uppståndelse.
-Gör inte det du heller. -Vilken välsignelse det vore.
Då hoppas vi på goda nyheter. Gratulerar, farbror.
Ursäkta, jag ska gå upp och vila.
-Du beter dig konstigt. Vad nu? -Jag blir ofta illamående på sistone.
Du måste ha blivit galen. Förstår du vilken katastrof det skulle vara?
Ditt äktenskap vore den riktiga katastrofen.
Förstår du hur mycket jag har längtat efter dig?
-Jag som väntade på dig! -De kan höra dig!
Du är bara ute efter Nihal och ett äktenskap som kan ge dig en trygg framtid!
Du borde gå in i politiken! Herr Adnans kära lilla Nihal skulle nog rösta på dig!
Bihter, Bihter, Bihter.
Du sa att vi kunde ge oss av härifrån. Visst?
Jag älskar dig. Men du måste förstå varför jag behöver det här äktenskapet.
Bihter...
-Du älskar mig. Eller hur? -Jag önskar att jag inte gjorde det.
Jag har aldrig älskat nån som jag älskar dig, Bihter.
Men nu måste du gå. Se så.
-Mor! -Bülent.
Välkommen! Jag har saknat dig så.
Ska min syster gifta sig med Behlül?
Vem har sagt det? Det är inte sant.
Det äktenskapet blir aldrig av.
-Stör jag, herr Adnan? -Kom in, fru Firdevs.
Jag har haft så svårt att sova på sistone.
Det är alltså här ni skapar era verk?
Lustigt, det är första gången jag är här.
För det mesta sitter jag här ensam.
Jag ska inte heller stanna länge.
Jag har förstått att Nihal är tillbaka. Så underbart.
Det betyder att hon har bestämt sig.
Men hon kanske är rädd att ni ska misstycka
och därför inte vågar fråga.
Det var ni som fick idén till det här äktenskapet.
Hur kommer det sig? Jag tror inte att Nihal gick i giftastankar.
-Varsågod. -Tack. Det kanske hjälper mig att sova.
Om jag ska vara helt ärlig, herr Adnan,
vet jag inte säkert var Nihal står i fråga om det här äktenskapet.
Men Behlül vill absolut gifta sig med Nihal. Det är jag säker på.
Han åkte ju ända ut till ön för hennes skull.
Men ni måste nog föra ämnet på tal för det vågar inte ungdomarna själva.
Men varför är ni så ivrig när Bihter är så väldigt emot det?
Jag har mina skäl, herr Adnan. För det första tycker jag
att Nihal och Behlül passar bra ihop och har massor av potential tillsammans.
De skulle också ta sig väl ut i den högre societeten. Och den känner jag väl till.
Dessutom skulle äktenskapet hjälpa Behlül i hans politiska karriär.
Det skulle faktiskt garantera den.
För det andra...
Jag är ju även mor, herr Adnan. Jag är tvungen att tänka på Bihter.
Vad har det med Bihter att göra?
-Låt mig vara rättfram. -Varsågod.
Jag har alltid varit emot ert äktenskap med min dotter. Ni vet ju varför.
Menar ni att vårt äktenskap var ett misstag?
Bihter är så ensam, trots alla människor här i huset. Det är mycket tydligt.
Jag vet inte om ni har märkt det.
Ni har ännu inte haft en fest som passar någon i Bihters ålder.
Om Nihal och Behlül gifter sig kan ni kanske fokusera mer på Bihter...
...och därmed hålla liv i äktenskapet.
Då har hon ingen orsak att fylla ert huvud med en massa lögner om en graviditet.
-Lögner? -Ja.
Visst är det tråkigt?
Bihter längtade så mycket efter bara en smula av er uppmärksamhet...
...att hon inbillade sig att hon var gravid.
Förstår ni inte hur desperat hon är? Jag kan inte bara se på längre.
Herr Adnan, jag vill be er att uppfylla er äktenskapliga plikt mot min dotter.
Gör det, så att hon inte i sin ungdom begår några oåterkalleliga misstag.
God natt.
Behlül kom inte till mig, så nu tar jag saken i egna händer.
Bihter.
-Är han fortfarande i ateljén? -Tänk inte på det.
Jag har saknat dig.
Du ser tankfull ut.
Du brukar inte vilja ha det ljust.
Det var i mörkret vi begick våra misstag.
Så Nihal är den nya ljuspunkten i ditt liv?
Du måste få henne på andra tankar innan det går för långt.
Jag kommer inte att ändra mig, Bihter.
-Tidigare i dag sa du att du älskar mig. -Det gör jag också.
Ser du inte det i mina ögon?
Jag hyser en annan sorts kärlek till Nihal.
Kärlek till Nihal? Kärlek till Nihal?
Vad skrattar du åt?
Vill du bara ha uppmärksamhet? Eller försöker du skrämma mig?
Du kan uppföra dig hur galet du vill.
Bihter.
Det här äktenskapet kan skydda oss båda. Ingen kommer att misstänka oss mer.
Jag vägrar att stå i ett vitrinskåp för att skyddas.
Hellre slår jag sönder vitrinskåpet fullständigt.
Du var bara en dröm, Bihter. En dröm bara vi två skulle känna till.
Du vill berätta för alla, men det skulle ta död på Nihal.
Jag älskar Nihal, även om det inte är med samma begär jag känner för dig.
Det vore inte möjligt.
Men om Nihal inte kan älska mig kommer den här synden att ta död på mig.
Jag blir inte fri från dig genom att kasta mig i en ny slinkas armar varje natt.
Du kom och tog det du ville ha och gick tillbaka till min farbrors säng.
Märkena på din kropp var inte mitt verk.
Vi har inte gjort nåt fel. Vi förälskade oss bara.
Men nu söker du den förälskelsen hos dina horor, eller hos Nihal.
-Det gör så ont! -Så det är smärta du känner?
Du förväxlar vreden du känner inom dig med smärta.
Din förbittring förblindar dig.
Tror du att du är den enda som upplever smärta och förlust här i livet?
Det var aldrig kärleken du sökte, utan äventyret.
Det gör dig galen att jag vägrar att jaga dig.
Det var en dröm och nu är den över.
Så sluta upp med att vara så galen.
Jag är inte galen. Jag är Bihter. Jag är ingen dröm, jag är verklig.
God morgon!
-Vad händer? -Jag vill bara prata lite.
Vad är det med dig? Har du druckit? Vad har du där?
-Vill du smaka? -Har du ingen skam i kroppen?
Vad skulle de tänka om de såg dig sån här?
-Du är ju full! -Jag är inte full.
Nu när jag ser dig i ögonen... Jag brås mer på dig än på far.
Det var alltid min största rädsla.
Och i dina ögon ser jag...
...att vare sig du vill det eller ej så är du min dotter.
För första gången i mitt liv vill jag be dig om hjälp.
De ska inte gifta sig. Du satte igång det, du ska sätta stopp. Det får inte ske!
Har du blivit fullständigt galen? Nu när alla håller ögonen på dig.
Det har de gjort i åratal!
Tjänstefolket spionerar på mig och baktalar mig! Jag tänker avskeda dem!
Tig för guds skull.
Du får inte dra till dig mer uppmärksamhet.
-Du ska sätta stopp för äktenskapet. -Varför?
Jag ser ingen orsak till att de två inte skulle gifta sig.
Ge hit. Se till att uppföra dig.
Äktenskapet var din idé.
Du kom hit för att hämnas på mig, för att Adnan valde mig. Han valde mig!
Ta dig samman.
Vad är det, Bihter? Har du förälskat dig i den stackaren?
-Ja, det har jag. -Till sist.
Trots allt som du har lärt mig.
Jag visste inte att förälskelsen skulle starta ett uppror i mig.
Förälskelse? Plågar du dig själv så här för några dagars njutning?
Är Behlül verkligen värd det? Tänker du riskera allt som du har uppnått?
Se på mig. Se mig i ögonen.
Du är herr Adnans hustru. Är det förstått?
Du vet mycket väl vad det innebär.
Jag är Bihter. Bara Bihter.
Du måste stoppa äktenskapet. Förstår du inte att det tar livet av mig?
-Bülent och jag har gjort dem själva. -När ni var små var ni alltid i köket.
Nihal hjälpte Şakire att baka pajer och kakor.
På tal om Şakire, varför är hon och de andra inte här längre?
Jag avskedade dem. Alla som är respektlösa mot mig skickas på dörren.
Vad hade de gjort mot dig som var så respektlöst, Bihter?
De var för gammalmodiga och lantliga.
De förstod sig inte på mina förnyelser, och deras kläder...
Saken är fortfarande under diskussion.
-Ät lite. -Jag vill inte ha.
Det är faktiskt nåt annat vi vill tala med far om.
Ni vet alla vad som pågår och jag vet att ni vill ha ett svar.
Jag har friat till Nihal och hoppas på er välsignelse.
Förlåt. Förlåt, förlåt, förlåt.
Och jag har sagt ja, far. Vi vill ha fars välsignelse.
Det känns nästan som att det här är mitt fel.
Hela idén var ju min.
Varför får ni det att låta som nåt negativt?
Kära Nihal, du har för lite livserfarenhet
för att veta att det är fel att kasta sig huvudstupa in i ett äktenskap.
Jag älskar Nihal.
Den livserfarenhet som behövs vill jag bygga upp tillsammans med henne.
Nu kräks jag snart.
Far?
Det råder inget tvivel om att Behlül kommer att ta väl hand om min dotter.
Betyder det att vi är förlovade?
Hur ska det bli när ni gifter er om du reagerar så här på förlovningen?
Så underbart.
Vi skulle vilja gifta oss på ön. Den har en speciell betydelse för oss.
Dessutom är ju Beşir mycket sjuk.
Han skulle må bra av klimatet på ön.
-Träffade du doktorn, Bihter? -Hurså?
Hon trodde att hon var gravid, men hennes drickande tyder på annat.
Jag drog en förhastad slutsats.
Men nu när ni flyttar får vi massor av möjligheter att göra mig gravid.
Inte inför barnen, Bihter.
"Barnen" har precis förlovat sig. Och sånt prat avskräcker inte libertinen.
Behlül fortsätter inte sin kvinnojakt när han väl är gift.
Det livet lämnade jag bakom mig när jag bestämde mig för att gifta mig.
Jag har begått många misstag som jag ångrar.
Livet med Nihal blir en nystart. Jag vill lämna mitt gamla liv bakom mig.
Helt och hållet?
Är allt bra? Är allt bra?
Det här huset, bröllopet... Jag håller på att drunkna i dem båda.
-Du brukar inte dricka om dagarna. -Jag fick bara lust att ta några glas.
Jag vet att du är upprörd. Jag visste inte att du var så angelägen om att få barn.
De är på väg hem. Beşir har blivit sämre.
Vi kommer att skynda på bröllopet.
-Varför så bråttom? -Det finns ingen orsak att dra ut på det.
De vill att Beşir är med under vigseln.
Så att han kan trilla av pinn snabbare?
Det är visst ingen som märker att Beşir själv är förälskad i Nihal.
Släpp nu dina onda tankar. Se så. Låt dem bara gifta sig.
Tänker du försöka stoppa dem? Inget kommer att få dem att ändra sig.
Se upp så du inte förstör för oss alla.
Bihter, bryr du dig inte om vad folk skulle säga om dig?
Tänk på mig, Peyker och Feridun.
-Tänkte du på oss den där gången? -Du har fastnat i det förflutna.
Ta inte ut din ilska över mig.
Låt inte deras äktenskap förstöra hela ditt liv.
Bihter.
Efter vigseln kan ni åka hem till Frankrike och visa upp era fina hattar.
Jag har faktiskt blivit förtjust i Istanbul.
Och jag kan visa upp mina hattar här med, fru Bihter.
-Jag borde ha rättat er förr. -Om vad?
Ni ska kalla mig "frun" som resten av tjänstefolket!
D'accord, madame.
Om det nu kan lugna era nerver under denna svåra tid.
-Bihter. -Bihter!
Vad tycker du om min brudklänning? Den är från den första butiken du visade mig.
Inte riktigt min stil.
Det är en fråga om tycke och smak. Man ska ju...
Se så, Mademoiselle. Det kanske blir er tur nästa gång.
-Bihter! -Det gör inget.
Jo, det gör det! I början trodde jag att du bara försökte skydda mig,
men varför är du så emot det här äktenskapet?
Du behöver inte hetsa upp dig, kära Nihal.
Det var ni som föreslog att jag skulle gifta mig, så varför är ni emot det nu?
Nihal, jag skojade bara med Mademoiselle.
Jaså? Förlåt, men jag tyckte att det var oförskämt.
Om hon skulle vilja gifta sig kan hon nog få vem hon vill.
Hon har varken en skamlig familjehistoria
eller ett skuldsatt och fuktskadat palats.
Hon behöver inte gifta sig med nån hon inte älskar.
Nihal! Man hör er ända ut i trädgården.
Vad är det? Det här duger inte för en blivande brud.
Behlül, du får inte se klänningen!
Nu får ni ta er samman. Vad är det ni bråkar så om?
Herr Adnan har rätt.
Men mor och dotter grälar alltid före ett bröllop.
Ni skulle ha sett Bihter och mig före ert bröllop.
Ni kanske är van vid bråk i hemmet, fru Firdevs, men det passar inte mig.
Nu är det vi och dem.
Förlåt, Nihal. Det var inte min mening att förstöra denna lyckliga tid för dig.
Det är Mademoiselle du ska be om ursäkt.
Nu får det räcka. Var och en går till sitt.
Det betyder otur att se brudklänningen.
Kom hit. Det betyder otur att se brudklänningen.
-Jag kommer upp till dig i kväll. -De kommer att se oss!
Nåväl. Låt oss tala om det.
Men försök att lugna dig nu.
Rädslan för rykten och skvaller kommer att driva honom i graven.
Låt folk skvallra bara. Under tiden vill vi leva livet.
Om helvete bryter lös finner vi kanske modet att ge oss av.
Nihal kanske dör, men vi lever åtminstone livet.
Behlül?
Behlül! Behlül. Var inte dum nu.
Öppna dörren. I morgon kommer det att vara för sent, Behlül.
Kan du inte släppa in mig så vi kan prata?
Du förstör ju allt. Öppna nu.
Snälla, öppna. Behlül.
Behlül.
Öppna dörren. Behlül. Behlül...
Bihter? Ska du inte klä på dig?
Se så. Herr Adnan kommer snart.
Jag kan inte, mor.
Det är din första förälskelse. Det är därför det gör så ont.
Med tiden lär du dig hur flyktig en förälskelse kan vara.
Försök ta dig samman.
Om inte Behlül kommer nu tänker jag berätta allt för Adnan!
Nu börjar du igen. Hör du inte vad jag säger?
Det här kommer inte att sluta väl.
-De tar livet av oss båda. -"De tar livet av oss båda."
Han undviker mig och vägrar tala med mig.
Bra. Det betyder att det inte finns nåt att tala om.
-Jag berättar allt för Adnan. -Bihter!
Vänta här. Jag kommer tillbaka med Behlül,
men jag vill inte se nåt uppträde. Hör du mig?
Klä på dig nu.
Du ska visa dem alla hur stark du egentligen är.
Styrka.
Vad är egentligen styrka? Är det att bo i det största huset,
att äga det dyraste halsbandet, eller är det när man följer sitt hjärta?
Är det inte ett tecken på styrka att finna modet att trotsa döden?
"De tar livet av oss båda."
Har svåger tid att leka med mig?
-Jag måste göra mig i ordning. -Okej.
-Då leker jag kurragömma med Beşir. -Gör det.
-Kom in, Bülent. -Bihter tänker avslöja er.
-Du måste tala med henne, Behlül. Gör nåt! -Vad menar ni, fru Firdevs?
Jag är inte dum. Jag vet nog vad ni har haft för er.
Är det sant? Tänker du avslöja oss?
-Försöker du ta död på Nihal? -Nihal är det enda du tänker på.
Bülent?
Min lilla Nihal. Nu är porträttet fulländat.
Beşir, du borde ligga till sängs.
Bihter tänker berätta allt för far. Men varför ville hon tala med Behlül?
Berätta vad?
Herr Behlül och fru Bihter har haft en affär i flera månader.
-Du måste acceptera att det är över! -Den kostymen klär dig så fint.
Du sonar dina synder genom att gifta dig med Nihal.
Samtidigt ska jag plågas genom att bevittna er lyckliga förening.
Bihter!
-Jag ville så gärna lita på dig. -Du förstör allt, Bihter.
Och varför? Så du kunde ta död på mig?
Varför ska jag dö flera gånger så Nihal inte behöver dö en gång?
-Bihter! -Far! Syster har svimmat.
Hörde du? Vi har tagit livet av Nihal.
Bara Nihal?
Vad gör du? Bihter, var har du fått den ifrån?
Vad ska du med den till? Lägg ifrån dig den nu, Bihter.
Min farbror kommer. Alla känner till sanningen nu.
Nu kan vi resa iväg, som jag lovade.
Nu fann du modet att följa ditt hjärta. Men först när du blev avslöjad.
Lägg ifrån dig pistolen så reser vi bort tillsammans.
Vad gör ni?
Du får inte lämna mig.
Jag kommer tillbaka. Jag lovar att jag kommer tillbaka.
Mitt vackra lik blir en passande hämnd.
Helvete också!
Bihter!
-Bihter! -Det här är min historia.
Jag har styrkan att berätta den och modet att leva vidare.
Jag är varken fru Firdevs dotter eller herr Adnans hustru. Jag är Bihter.
Jag är inte galen och jag är ingen dröm. Jag är verklig.
Bihter!
Jag vägrar att dö i mörkret.
Jag vägrar att leva vidare på denna begravningsplats.
Jag har ingen anledning att gömma mig längre.
Den jag älskar flyr i en eka.
Men jag står kvar. Jag flyr inte från mina synder. Jag ska ingenstans.
Översättning: Elisabeth Enström
Svensk Medietext