Livet handlar om val.
Vi väljer att vara den vi vill vara.
Vi väljer hur vi använder vår tid.
Och vi väljer vad som är viktigt för oss.
Jag heter Sam.
Det är Sarah, min vackra fru.
Vi har ett barn på väg.
Jag har en tech-startupfirma.
Den har potential men inte mycket pengar.
Sarah säger att jag jobbar för mycket.
Och hon har rätt.
Det borde vara mitt livs lyckligaste tid…
…men av nån anledning
är jag i kris.
Hej.
Du kommer att klara dig.
Stanna kvar, håll ögonen öppna.
Allt kommer att bli bra!
Det kommer att gå bra!
Jag älskar dig!
Hjälp!
Nån?
Hjälp!
Dö!
Kom igen!
Dö!
Hej!
Nån!
Hjälp!
Du skojar.
Vad fan är det som händer?
Mobiltjänster ej tillgängliga.
Ingen signal.
Jisses.
Kan jag hjälpa dig?
Vad händer här egentligen?
Du ringde och jag svarar.
Vad?
Du skulle inte ha gått ur sängen.
Du behöver vila.
-Jag blev anfallen! -Av vem?
Av ho…
Vad fan?
Han var precis…
Lägg av.
Fan.
Norra hissen
Lägg av.
Kom igen!
Fan!
Hjälp!
Nån!
Hallå?
Du kommer att klara dig. Jag ska ta ut dig.
Det ser illa ut.
Den andra killen drack.
Han är död nu.
Du, lyssna inte på honom.
Titta på mig bara.
Titta på mig.
Kan du ge mig din hand?
Allt för att se snygg ut, va?
Du är redan vacker.
Hörde du, doc? Hon försätter dig i konkurs.
Jag ska göra dig ännu vackrare.
Det gör du bäst i.
Rumpa, näsa, läppar.
Jag har bara brösten kvar.
Är du redo? Slappna av och se upp mot ljuset.
Hon slutar lysa den i ansiktet när som helst nu.
Det är irriterande.
Det är ljust.
Räkna ner från nio nu.
Nio,
åtta,
sju…
Bra, fortsätt.
Sex,
fem,
fyra…
Tre,
två,
ett.
Hjälp!
Hjälp mig, nån!
Hjälp!
Snälla! Nej!
Nej, snälla! Hjälp!
Snälla!
Stopp!
Lägg av!
Låt henne vara!
Hjälp mig! Snälla!
Kom inte nära mig.
Jag menar det!
Nej!
Slå henne!
Vad?
Kom igen.
Kom för fan inte nära mig.
Spring!
Just det.
Vad fan?
Fan.
Är du okej?
Jag vet inte ens hur jag svarar på det.
Inte jag heller.
Du är den första verkliga människan jag sett.
Jag heter Sam.
Monica.
Vilka var de kvinnorna?
Och var är alla?
Jag vet inte.
Vi ska lösa det här.
Vad är det sista du minns?
Jag skulle in på operation,
och vaknade på operationsbordet
omgiven av dem.
Samma sak hände mig,
men utan "dem".
Är vi ensamma?
Har du verkligen inte sett nån fler?
Inte precis.
Vad ska det betyda?
En man i koma vaknade upp och försökte döda mig.
Två gånger.
Vad?
Alltså.
Vi måste ta oss härifrån.
-Vi måste röra på oss. -Okej.
-Nej! -Vad?
Inte däråt.
Skylten visar att hissen är däråt.
Jaså? Koma-mördaren sa nåt annat.
Du måste lita på mig. Vi måste hitta en annan väg.
Kom nu.
Okej.
Fan. Mobilerna är döda.
Det är en zombie-apokalyps, va?
Det är inte zombie-apokalypsen.
När jag knivhögg koma-killen i huvudet väcktes han till liv,
men inte förrän han tvättat sig,
klätt sig och lagt sig tillbaka i sängen som om inget hänt.
Du får mig inte att känna mig bättre.
Vad händer då när icke-zombierna kommer tillbaka igen?
Då är vi borta sen länge.
Sätt på dig den här så länge.
Leka doktor med dig?
Förut hade det varit en bra idé.
Får du ut mig härifrån
leker jag mer än gärna med dig.
Hur frestande det än låter
är jag gift och vill återvända till min fru.
Hallå?
-Hallå? -Vem är det?
Nej!
Är det nån där? Hallå?
-Hallå? -Hallå! Ja, härinne!
Tack och lov. Jag trodde att jag skulle dö här.
Vad har hänt?
Polisen och läkaren lämnade mig fastspänd i den här sängen.
Vad hade du gjort?
Inget. Jag blev skjuten och hitförd, och vaknade såhär.
-Det är ju inte klokt. -Vem sköt dig?
-En snut. -Nej. Vi hjälper inte honom.
Vad? Nej! Jag är inte skurken här!
Vi måste hålla ihop. Jag hjälpte dig, eller hur?
Ja. Det är för att jag inte är kriminell.
Inte jag heller, damen!
Stopp!
-Jag heter Carter. -Sam.
-Vad händer därute? -Inget bra.
Vi måste hitta lobbyn och utgången.
-Kan du röra dig? -Ja.
Hur vet vi att du inte tänker försöka döda oss?
Hur vet jag att du inte tänker försöka döda mig?
Jag såg dig ta skalpellen.
Du! Ingen dödar nån.
Du kommer att behöva den här.
-Fan. -Fan! Är du okej?
Ja, jag kommer att leva.
Kom nu.
Kom igen!
-Försök ingenting. -Lugn, du är inte min typ.
-För snygg? -Nej, för extra. Fan.
Nej.
Kom!
Vilka är de?
Icke-zombier.
Fan! Vi hinner inte till hissen.
Ta trapporna! Sätt fart!
Den står inte emot!
Nu!
Kom igen!
Vänta!
Du ska inte vara här.
Det är rök överallt. Det måste brinna nånstans.
Jag har räddat dig från den.
Mina vänner. Jag måste hjälpa dem.
De är inte dina vänner.
Du kan inte gå ner efter dem eller nånstans.
Du blir förlorad för alltid.
Släpp mig!
Han sa att du skulle släppa honom.
Hej. Stanna hos mig.
Stanna kvar.
Stanna hos mig, Sam.
-Välkommen tillbaka. -Jag är kvar.
Jag försöker bara avsluta lite jobb.
Så förfärligt att behöva åka till jobbet med din fru.
Det är en mardröm.
Men jag kommer över det.
-Kanske till och med innan babyn kommer. -Det gör du bäst i.
Annars vaknar du upp som en arg gammal man
med långt, risigt hår och galna naglar…
Jag vaknar redan som en arg, gammal man.
Och jag skulle bara vara arg om du inte fanns där.
Du jobbar för mycket.
Andas djupt. Håll ut.
Imorgon är en viktig dag.
Det är idag också.
Sådär. Jag är din.
Ledsen. För sent.
Älskar dig.
Inte messa och köra.
Bara när jag messar dig.
Inte ens då.
Minns du hur du kör hit ikväll?
Visst. GPS.
Du kan också följa skyltarna.
Det är i norra stan, inte södra, okej?
Jag fattar. Älskar dig.
Ring om du kör vilse.
Jobb
-Hej. -Okej, Sam…
Jag borde ta ner honom nu.
Inte så länge jag är här.
Han är en självisk arbetsnarkoman och en vårdslös kvinnokarl
som krockade när han messade och körde.
Du menar en god, hårt arbetande man och framtida far
som begick misstag och blev påkörd av en full förare.
Valet är ditt.
Alltid.
Fan.
OXIKODON
Släpp skiftnyckeln.
Är du en av dem?
En av vilka då?
De som försöker hindra mig att komma ut härifrån.
Nej.
Ser jag ut som en av dem?
Du har ett ansikte. Det är positivt.
Jag antar att det inte var du som opererade mig.
Nej. Det var inte jag.
Du är polis.
Ja.
Så vad är det som händer?
Jag vet inte. Jag får ingen signal.
Inte jag heller.
Alla linjer är nere.
Jag skriver på alla födelsedagskort: "Vi ses vid hundra år."
Jag ska ut härifrån vad som än krävs.
Jag säger inte emot.
Men utgången är i lobbyn.
Och hissen är farlig.
Det är rök i trapphuset. Jag tror att det brinner nånstans.
Har du tittat ut genom nåt fönster än?
Vad?
Hej, chefen.
Jag vet att det är stereotypt, men jag gillar dem.
Fixar du en kaffe också?
Huvtröja.
Stå still!
Händerna där jag kan se dem!
Ner på knä! Jag ber dig inte igen!
-Nu. -Det är inte han.
Du har fel kille.
Det kanske är ett stort elavbrott.
Vad menar du, typ terrorister?
Eller hackare.
Alla sjukhus har generatorer.
Det förklarar varför vi har el.
De kanske har evakuerat alla innan generatorn startades.
Det är därför sjukhuset är tomt.
Allvarligt?
Hallå!
Fan.
Sakta ner, annars går stygnen upp.
Om du inte har kommit för att laga mitt tvättställ.
Vad?
Du har en stor skiftnyckel, ser jag.
Mitt tvättställ läcker, du kanske kan…
Nej.
Jag lagar inte tvättställ.
Är du verklig?
Är du verkligen här?
Klart att jag är här. Är inte du?
Jo.
Tack och lov.
Folk försvinner hela tiden.
Jag ska ingenstans.
Jag heter Virgil.
Sam.
Varför är du kvar här, Sam?
Jag försöker ta mig ut.
Jag måste hitta min fru. Hon är gravid.
Men jag blir överfallen hela tiden.
Jaha.
Du blödde rätt illa.
Ja, skiftnyckelkvinnan tog dig till rummet där
och ville ta ner dig, men…
Jag lät henne inte.
-Var det hon som räddade mig? -Hon sydde ihop dig.
Och tydligen lånade hon dig skiftnyckeln.
Så var är hon nu?
Vi måste ut härifrån.
Jag tror att det brinner, eller är elavbrott, eller nåt värre.
Värre?
Elen funkar än. Vattnet rinner.
Vi andas båda.
Jag tycker att allt verkar bra.
Virgil, jag tittade ut genom fönstret.
Det är helt mörkt.
Men härinne är det ljust.
Om ett par timmar går solen upp och det blir ljust ute med.
Om vi överlever natten.
Jag kan inte förklara det,
men det finns farliga saker här,
och de vill skada oss.
Jag vet. Jag har sett dem.
-Har du? -Ja.
Jag trodde att jag skulle bli galen.
Monica, en annan patient,
trodde att det var apokalypsen.
Jordens undergång?
Det tror inte jag.
Inga mobiler funkar.
De här gamla byggnaderna har dålig mottagning.
Men ju högre upp man går desto bättre blir det.
Taket då?
Det låter logiskt.
Gå upp på taket, få mottagning och ta reda på vad som hänt…
…och prata med din fru.
Virgil, vi ska ut härifrån.
Där är du.
Kul att se dig på fötter igen.
Du hjälpte mig.
Tack.
Tacka mig senare.
Hörde du pistolskotten?
Ja.
Det är en snut.
Han sa att han gör vad som helst för att komma ut härifrån levande.
Jag gillar honom redan.
Vi gör som han.
Får jag tillbaka min skiftnyckel?
Ja, frun.
Doktorn.
Eller Lily, men inte "Lilith".
Jag hatar det namnet.
Som du vill, doktorn.
Skjut först och fråga sen är inte vad vi behöver just nu.
Snuten verkade konstig.
Jaså? Vi är övergivna, mobilerna är döda,
och det finns galna monstermänniskor som försöker döda oss.
Jag är också "konstig".
Det är vi alla.
Jag vaknade upp från en tupplur i personalrummet
och alla var borta,
utom Virgil.
Sen såg jag dig anfallas av några ansiktslösa.
Jag och två patienter…
…försökte ta trapporna.
Det var fullt av rök.
Den ansiktslösa drog ut mig.
Då hoppas vi att hissen funkar än.
Vi vill upp till taket, särskilt om det är en brand.
Brand eller inte måste vi ner, hitta utgången och alla andra.
Den ansiktslösa är tillbaka.
Och han har återfunnit sitt ansikte.
Han ser ut att vara i form att få en skiftnyckel i skallen.
Ja.
Du kanske ska försöka prata med honom först.
Prata med mannen med den försvinnande munnen?
Hon har rätt.
Det funkade inte så bra sist.
Före eller efter att han drog ut dig från det rökfyllda trapphuset?
Touché.
Du stannar här.
Försöker han nåt,
slå honom.
Hallå?
Mina vänner och jag vill gå härifrån nu.
Hjälp mig!
Vänta!
Vad har hänt?
-Såg du flickan? -Vilken flicka?
Kom nu.
Du ska inte vara här.
Vi går nu.
Du ska inte vara med henne.
Du ska inte vara med henne!
Samtalet är slut.
Att gå ner är ett misstag du aldrig glömmer!
Släpp honom!
Gå upp på taket! Skaffa hjälp!
Nej!
Kom nu.
Vi kan inte lämna honom!
Fan.
Virgil!
Virgil? Virgil!
Sam.
Lily, jag är ledsen.
Vi måste gå nu. Redo?
Kom nu!
Södra hissen
Vi ska upp på taket.
Det låter inte klokt. Vi måste ut härifrån.
Nej! Låt mig gå!
-Hjälp! -Lily!
Fan!
Jag lovar att jag inte ringde henne.
Du har ställt till det en gång redan.
-Gör inte om det. -Förlåt.
Frestelse är din svaghet.
Var min svaghet.
Jag är en annan man nu.
Jag är annorlunda nu.
Jag har förändrats.
Du har gjort mig till en bättre människa.
Jag vet vem jag har gift mig med,
och det måste inte handla om dig, vad du vill och behöver.
Jag vet.
Jag är självisk.
Det måste du inte vara.
Alltså.
Förlåt. Jag går vilse, blir distraherad, frestad.
Jag vet inte vad jag gör.
Men jag vill inte förlora dig.
-Jag finns här. -Jag vet.
Vårt framtida barn finns här.
Jag vet.
Du försöker alltid hjälpa dig själv.
När tänker du försöka hjälpa nån annan?
Förlåt mig.
Vem jagar dig?
En lång ansiktslös.
Så inget galet.
Jag trodde att jag hade förlorat dig.
Det gjorde du.
Vi är alla förlorade.
Det finns ingen väg ut, Sam.
Vi har tittat överallt.
Carter lämnade mig och han söker än.
Men det finns ingen utgång nånstans.
Lyssna på mig.
Ge inte upp.
Det finns alltid en väg ut.
Vi måste bara hitta lobbyn.
Det här är lobbyn.
Fan.
Sam!
-Vad händer? -Nån kommer!
Ansiktslös, och nu huvudlös.
Du kom undan.
Han stack huvudet där det inte borde vara. Hissdörrarna gjorde resten.
Jag sa att de inte var säkra.
Vem är din vän?
Dr Lily, Monica. Monica, det här är dr Lily.
Det var jag som lekte doktor med honom innan han träffade dig.
Vi leker inte.
Din jävel!
Du!
Det här är väl lobbyn? Så var är huvuddörrarna?
Vad i…
Vi vet åtminstone att luften utanför är riktig.
Jag har kollat hela våningen. Inga ytterdörrar nånstans.
-Är du okej? -Tack och lov.
Vänta!
Du är ju den jäveln som sköt mig!
Jag visste det!
Jag sköt dig inte, din skit!
-Du! -Du sköt mig!
Såja.
Ta det lugnt. Ner med pistolen.
Din partner kan ha tryckt på avtryckaren,
men det är samma sak inför lagen.
Min partner?
Han var inte min partner!
Du antar bara att alla svarta i huvtröja är kriminella!
Så nu är du offret?
Ge mig pengarna! Nu!
Skynda på.
Rör du dig dör du.
Fixar du en kaffe också?
Huvtröja.
Stå still!
Händerna där jag kan se dem!
Nej…
-Nu! -Det är inte han.
-Nu! -Du har fel kille.
Händerna bakom huvudet, ner på knä.
Se upp!
Jag är ledsen.
Han kommer undan!
Stopp!
Tjejen bredvid mig var också oskyldig.
Du!
Ingen dödar nån.
-Vi är på samma sida. -Nej, långt ifrån.
Internet är nere.
Alla telefonlinjer är nere, det finns ingen mottagning,
och ingen av oss har hittat en dörr ut härifrån,
och det finns varelser här som försöker döda oss!
Så du, jag och han, vi är på samma sida.
Det här är omöjligt.
Du.
Du är snut.
Du är logisk.
Om det jag sett är omöjligt
kanske vi inte ser det på rätt sätt.
Lily.
Vad gav du mig däruppe?
Antibiotika, adrenalin.
Du behövde det.
Pillerna är mot smärtan.
Jag såg tomma flaskor när jag vaknade. Är vi kanske drogade allihop?
Var jag också drogad, i det här scenariot?
Kanske det.
Du sa till mig att du vaknade från en lång tupplur i personalrummet.
Vad som helst kunde ha hänt.
Och nu har vi alla samma hallucinatoriska mardröm?
Eller kanske en av oss har en hallucinatorisk mardröm
och resten av oss finns bara i dens fantasi.
Eller så är vi kanske redan döda.
Lägg av, vilket skitsnack.
Hur kan du vara så säker?
För att ni andas fortfarande.
Och blöder.
Ingen av oss är död.
Men det här slutar inte gott om vi inte samarbetar.
Jag litar inte på honom. Han var handfängslad av en anledning.
Ja, för att han är kriminell.
Ja, det är precis vad vi behöver,
ännu en rasist med vapen!
-Vad gjorde du? -Du!
Han är anledningen till att jag är här.
Han får inte gå, men jag får det.
-Dödade du honom? -Ja! Jag dödade honom!
För att han är kriminell och hade dödat oss annars!
Okej, jag tänker inte dö här. Inte idag.
Du jobbar här, va?
Hur kom du in om det inte finns dörrar?
Genom en dörr, din skitskalle.
Ta oss dit då. Nu!
-Kom. -Lugna dig, för fan.
Kom nu.
Jag kom in via personalens garage.
På källarvåningen.
Hiss eller trappa?
Jag tog hissen direkt till min våning.
Okej, om det finns en,
varför kom du inte genom huvudentrén?
För att jag har bil.
Hon vet nåt som hon inte säger.
Som varför lobbyn inte har dörrar.
Jag hoppade bara in idag.
Första gången på det här sjukhuset.
Okej, källaren.
Vänta.
Var är huvudet?
Det låg här.
Det var här.
Fan!
-Monica! -Sam!
Stanna hos mig.
Vi får inte lämna henne.
Jag är ledsen, Lily.
Monica!
Du, Monica!
Hej.
Är du okej?
Det här måste vara helvetet.
Nej, det är det inte.
Det är ett sjukhus.
Det finns ingen väg ut.
Jo, det finns det.
Monica, se på mig.
Du måste lita på dr Lily. Hon vet en väg ut.
Vad fan är det som händer?
Carter kanske hade rätt.
Vi kanske var drogade.
Men ju längre vi stannar här, desto värre blir det för oss.
Vi måste nå utsidan.
Vi kan komma ut genom källargaraget.
Vägen jag kom in. Jag lovar.
Hur då?
Du vet vad som väntar oss i trappen.
Och vi kan inte gå tillbaka till hissen.
Inte den hissen.
Jag vet en till. Kom.
-Hur visste du om den? -Jag har varit här förut.
När jag först vaknade.
Det gick inte bra.
Du sa att vi inte kunde använda den på grund av en mordlysten man i koma.
Ja, men vi måste.
Låt oss hoppas att koma-mannen inte försöker hindra oss.
Gör er redo.
Koma-mannen?
Ja.
För många såna piller kan ge hallucinationer.
Hur många tog du?
Inte tillräckligt för det här stället.
Ursäkta mig.
Så var är parkeringshuset, doktorn?
Det borde vara hitåt.
Hörni?
Bårhuset.
Passande,
då vi troligen är döda.
Du, Monica.
Vi måste fortsätta.
Ingen av dem hittade ut.
Tyvärr får inte alla välja hur de lämnar ett sjukhus.
Jag fick välja.
Att vara här, menar jag.
Jag har till och med betalat för det.
För chansen att...
…få se perfekt ut.
Monica, vad gör du?
Jag låg inne för bröstförstoring.
Men det finns inga snitt.
Inga ärr.
Ingenting.
Det hände kanske innan du opererades.
Kanske det.
Men de har aldrig varit så snygga.
Hörni, jag hör en ton.
Hallå? 112?
112. Vad gäller det?
Tack och lov.
Vi är fast på ett sjukhus.
Ett övergivet sjukhus nånstans i stan.
Vi är i källarbårhuset och försöker hitta ut.
Jag hör dig inte. Kan jag få en adress? Hallå?
Hallå? Hör du mig?
-Vi är på ett jävla sjukhus. -Var då?
Jag vet inte, inne i stan.
Nånstans i stan.
Spåra samtalet!
Hallå?
Fan.
Sam?
Det som anföll mig i hissen är dött.
Alla är döda.
Men inte vi. Än.
Stämmer inte det, doktorn?
Särskilt då mitt skottsår är borta.
Jag skulle inte bli för upprymd.
Du har nog med skador att bekymra dig om.
Ja, kanske det.
Men som jag bad dig förut,
ta mig till utgången.
Nu.
Säkrast för dig att det är rätt håll.
Det är det.
Hon har försökt få ut mig härifrån sen jag träffade henne.
Jaså? Varför är du då kvar?
Därför.
Jag vet bara en väg ut, den här.
Ni gör vad ni vill. Jag går ner dit.
Vi ses vid hundra.
-Jag är med honom. -Branden då?
Jag är räddare för att stanna här.
Det var här jag kom in. Jag vet hur jag kommer tillbaka.
-Lita på mig, Sam. -Är du säker på att vi klarar det?
Om vi håller ihop.
Det måste finnas en annan väg. Det måste finnas en annan utväg.
Vi klarar det, Sam.
Fan.
Okej, kom nu..
Nej!
Jag sa ju det.
Jag ska ut härifrån
vad som än krävs!
Hörni! Hissen!
Carters kropp är borta igen.
Nu har vi vår chans, medan den är upptagen.
Såg du inte vad som hände?
Monica! Ta trappan!
Låt henne vara. Du och jag kan ta oss ut tillsammans.
Det kan jag inte.
Vi måste ta trappan.
Kom nu.
Nej. Utgången.
Du är en av dem.
Nej.
Du är en av dem.
Och det finns bara en väg ut.
Gör det till två.
Virgil.
Monica! Se på mig.
Vi måste härifrån. Kom nu.
Ta trappan.
-Jag är så ledsen, Sam. -Var inte det.
För allt.
Monica!
Sam.
Du.
Jag litade på dig.
Fan.
Monica hade rätt.
Det här är helvetet.
Nej.
Det är varken helvetet eller himlen eller nåt däremellan.
Vad är det då?
Det är bara ett sjukhus.
Men vissa har varit här mycket längre än andra.
De vill bara inte härifrån.
Jag är inte en av dem.
Det låter bra, Sam.
Du valde att ta dig ur sängen och lämna den här våningen.
Vad väljer du att göra härnäst?
Jag vill bara ut härifrån.
-Nej. -Vad?
Jag ska hem.
Södra hissen
Vi är på samma ställe.
Fan!
Den ansiktslösa är i alla fall borta.
Jag måste prata med min fru.
Det finns en hiss på vardera sidan av sjukhuset,
men vill vi upp på taket måste vi till den andra.
Ja.
Vi sticker härifrån.
Hörde du?
Ja.
Sarah?
Det är en flicka.
Hon är perfekt.
Hur är det med huvudet?
Det är okej.
Jag har försökt nå dig sen jag vaknade.
Jag har inte gått nånstans.
Kom ihåg, andas djupt, håll ut.
Hur kommer jag ut härifrån?
Följ skyltarna.
Eller använd din GPS.
Den funkar inte härinne.
Gå dit den gör det då.
Sarah?
Varför är du här på sjukhuset, Virgil?
Jag är gammal.
Varför är du här?
En bilolycka.
Jag är död, eller hur?
Jag försäkrar dig att du inte är död.
Ingen annan här heller,
åtminstone inte när du först såg dem.
Men att vara levande är inte samma sak som att leva.
Om vi dör här,
dör jag på riktigt då?
Tvärtom.
Dör du här blir du ännu mer förvirrad
och får utbrott mot allt och alla.
Därför är du fast här längre.
Vem är du, Virgil?
Bara en guide som försöker ta dig dit du vill.
Och dr Lily?
Hon är också en guide, men med ett annat syfte.
Du.
Jag ska ta ut dig.
Nu tar vi ut dig härifrån.
Den andra killen drack.
Han är död nu.
Lyssna inte på henne. Se på mig bara.
Ge mig din hand.
Sådär.
Allt för att vara snygg, va?
-Du är redan… -…vacker.
Hörde du det, doktorn? Han försätter dig i konkurs.
-Jag ska göra dig… -…ännu vackrare.
-Det gör du bäst i. -Är du redo?
Okej.
Slappna av och titta mot ljuset.
Han slutar lysa den i ansiktet när som helst nu.
Ljuset är irriterande.
Det är ljust.
Jag vet, det är stereotypt, men jag gillar dem.
Fixar du en kaffe också?
Huvtröja.
Stå still!
Händerna där jag kan se dem!
Händerna bakom huvudet. Ner på knä.
Inte han.
Du har fel kille.
Han kommer undan!
Det är inte han.
Är du okej?
Vi går upp på taket.
Norra hissen
Det är inte bra.
Men jag tror att jag kan ta med henne.
En skadad liten flicka på ett sjukhus?
Hon är mycket mer än så, och det vet du.
Ja, det är hon.
Du kanske ska försöka prata med henne.
Sist du föreslog det gick det inte så bra.
Sist jag sa det lyssnade du på nån annan.
Är hon allt som står i din väg?
Precis.
Bra.
Hallå där.
Hjälp mig.
Jag vill det.
Jag gillar det inte här.
Inte jag heller.
Är du vilse?
Ja, men jag vill inte gå med den onda kvinnan.
Nej.
Sam är på väg upp på taket så vi kan ringa efter hjälp.
Vill du följa med oss?
Kom.
Jag skulle säga trappan, men…
Vi ska ta hissen, okej?
Duktig flicka.
Ta henne till trappan.
Nu.
Vännen.
Var inte rädd.
När jag räknar till tre, spring så snabbt du kan, okej?
Ett,
två,
tre! Spring!
-Följ henne. -Du då?
Du borde ligga till sängs.
Jag älskar dig.
Gå inte vilse.
Komatös.
Hjärndöd.
Livsuppehållande.
Det finns inget upp eller ner.
Du måste ligga till sängs.
Klart.
Jag är koma-mannen.
Du borde ligga till sängs.
Släpp honom!
Jag tror att vi behöver laga ett tvättställ.
Virgil.
Hur länge har du varit här?
Det är upp till dig.
De ansiktslösa vill att du blir kvar här.
"Liv till vilket pris som helst."
-Har jag nåt val? -Alltid.
Se till att komma härifrån nu.
Du då?
Jag har fler att guida.
Carter?
Bland andra.
Lycka till, Sam.
Tack, Virgil.
Tak
Du, herrn.
Hjälp mig, snälla.
Följ med mig.
Jag klarar det inte själv.
Vi kan göra det ihop.
Kom nu.
Gå.
Frihet från det här stället är där nere.
Jag lovar dig.
Lilith?
Din fru, ditt jobb, ditt framtida barn
har tagits ifrån dig.
Rädslan du känner, vreds mot den.
Vreds med mig.
Släpp det.
Monica valde det.
DÖDSTIDPUNKT:
Snuten valde det.
Och nu ska du välja det.
Jag väljer taket.
Du ska inte vara med henne!
Kom nu.
Tack.
Kom nu.
Vi kommer att klara det, älskling.
Jag älskar dig.
Sarah Jag älskar dig
Jag älskar dig också.
Sam Jag älskar dig också
Undertexter: Madeleine Person