Det stormade kraftigt på ön igår natt.
Åska och blixtar och stora, krabba vågor.
Men nu är solen tillbaka.
Cirkel! Cirkel, titta.
Jag är havet, och Triangel är på semester.
Sluta ropa. Jag är på semester.
Väldigt coolt.
Vad är det här?
Vem har tagit en tugga av vår ö?
Stormen. Jag tror en stor våg slog in i klippan och sköljde bort den.
Häftigt, va?
De här klipplagren visar öns historia.
Det här asklagret är från ett vulkanutbrott för eoner sen,
och alla de här små fossilen är rester från uråldrigt liv.
Wow, en uråldrig virvlig grej.
Nästan. Det är en ammonit. En havsvarelse.
När tidvattnet kommer ikväll hamnar allt under vatten.
En stor våg till spolar säkert bort allt.
Himlars! Cirkel, har du nånsin sett en så stor tand?
Ja, det har jag!
"Den stora tanden."
Vi behöver den där tanden!
Ja, det gör vi! Vi kan starta ett museum.
Muséet för stora, uråldriga tänder och små uråldriga virvliga grejer.
Låter bra. Vi gräver upp dem innan tidvattnet kommer.
Hallå!
Det där kommer inte funka.
Vet ni vad? Vi behöver en plan.
Vi tar små fossil först och jobbar oss upp till tanden.
-Triangel, du gillar att krossa saker. -Om jag gör!
Du slår sönder de stora stenarna runt fossilen,
så naggar nån annan försiktigt på mineralfyndigheterna.
Jag föddes till det här.
Jag använder mina krafter till den tunga biten.
Jag flyttar stenarna efter att Tri krossat dem. Nu kör vi!
Nej, vänta! Den där platsen kommer att krossas.
Jag försöker hjälpa dig, kompis.
Kära nån.
Allt som det ska, mini-Cirkel?
-Ja. Bara ett litet bakslag. -Sårade krabban dina känslor?
Det är inte nån stor grej, men ibland slutar mina krafter fungera.
Jag är okej. Det gör inte ont, och de kommer alltid tillbaka.
Typ, inom en timme?
-Tja, en gång tog det en vecka, och… -En hel vecka, mini-Cirkel?
Ja. Jag gillar inte "mini-Cirkel".
Jag fattar, pytte-Cirkel. Vi ska hjälpa dig.
Vill du ha nåt att äta? En liten kudde för lite vila-ila?
Cirkel gillar inte att åh-as.
Tillbaka till arbetet! Båda två! Vi har många fossiler att få fram.
Cirkel, ska vi försöka igen en annan dag?
Vadå? Så en större våg kan spola bort resten av klippan vid högvatten?
Inte en chans.
Vill du byta jobb med Fyrkant? Göra nåt lättare?
Nej! Jag klarar det här.
Okej, om du är säker så.
Vilken utgrävning. Triangel krossade allt stort.
Fyrkant naggade bort småspillet.
Och Cirkel försökte få undan bråtet.
Det är svårt att hinna med när man är som en potatis.
-Vill du verkligen inte ha hjälp? -Nix. Allt bra här.
Försvinn! Sjappa!
Ännu svårare att ta emot hjälp när man vanligtvis är hjälparen.
Hur ska jag hinna ikapp?
Vänner, låt mig presentera strandbombaren.
Ett vattendrivet slinga-skopa-och-dumpa hissblocksystem.
Wow.
Hon gör de tunga lyften
och dumpar stenarna högt upp och ur vägen.
Jag måste bara kolla högen ibland så den inte blir för hög och ostadig.
Omständligt sätt att slippa be om hjälp.
Cirkel, det är genialiskt.
Ja, det går bra för dig! Triangel och jag ligger efter.
Vi hittade ju exceptionella exemplar av Wiwaxia corrugata
och typ 42 virvliga grejer.
Men tidvattnet börjar komma, och vi har inte ens börjat med tanden, så…
Ingen fara. Jag fixar det. Nu har jag gott om tid att hjälpa er.
Okej.
Nej, nej, nej, nej, nej.
Jag behöver ingen hjälp.
Den vickar. Vi är så nära.
Jag längtar till öppningen
av Muséet för stora uråldriga tänder och mindre uråldriga virvliga grejer.
Ja, tanden!
Vill du ta en paus innan sista draget?
-Du ser inte så fräsch ut. -Jag är okej.
-Sluta oroa er för mig. -Cirkel var inte alls okej.
Vi börjar få ont om tid. Kom igen.
Ett, två, tre!
Nej, nej.
Ofattbart.
Hur kunde det här hända?
Nån pillade på vår stenhög.
Nån så slug att Cirkel inte såg nåt när hon kollade stenhögen.
Jag kollade faktiskt inte högen där uppe.
Eller, först gjorde jag det, men sen hjälpte jag er.
Kollade du inte stenarna där uppe? Det var ju ditt jobb.
Du behövde bara flyga upp och kolla då och då. Hur svårt är det?
Skyller ni på mig? Jag slutade kolla för att ni behövde hjälp.
Cirkel, vi behövde ingen hjälp! Du erbjöd dig.
Om du hade så mycket, varför bad inte du om hjälp?
För att hjälpa till är mitt jobb! Jag är hjälparen. Jag!
Jag är den som löser saker.
Jag ska inte behöva nån hjälp. Sen förändrades allt.
Och ni såg på mig så där!
-Är du okej? Kan vi hjälpa dig? -Nej! Jag behöver ingen hjälp!
Åh, nej, nej, nej, nej, nej. Tidvattnet.
Varför är det här så svårt?
Triangel, Fyrkant, jag behöver er hjälp.
Duktig kicka.
Skulle vi inte behöva dig längre? För att du blev pytte?
Och för att jag behövde hjälp.
Det låter dumt, men att hålla det hemligt kändes jätteviktigt.
Nå, du är jätteviktig. Vi behöver dig även om du inte är större än en kula.
Eller som en smula. Sopa inte bort smulan. Hon behövs.
Cirkel, din magi!
Ja!
Jag glömde. Under hinken kom jag på hur vi får tag på tanden.
Vill ni hjälpa till?
Nån som vet hur man bygger museum?
Cirkel älskar sin fotovägg.
Varje år tar formerna ett gruppfoto för att fira sin vänskap.
Jag vet hur du känner. Vart tog tiden vägen?
Den här underbara traditionen startade
när Cirkel upptäckte nåt som kallas tidsintervall.
Triangel, Fyrkant!
Vore det inte underbart att ha en serie foton på vår uppväxt?
Ni vet, en hyllning av vår långvariga, underbara vänskap.
När jag inte vet svaret, säger jag bara "ja".
-Ja! -Då så. Idag börjar vår nya tradition.
Vi ska kalla den…
"Fotodagen."
Traditionellt sett är Fotodagen dagen
då varje form försöker vara så fina de kan.
De vill imponera sina vänner.
Formerna tar sig även tid att öva sina mest eleganta poser,
så kameran verkligen kan fånga dem i sitt esse.
Det här har jag haft förr.
Inte riktigt rätt än. Nej, nej, nej.
Vad ska jag ha på mig?
Åh, ja.
Vi får vänta och se vad Fyrkant har på sig.
Du ser lång ut, Cirkel!
Skor! Jag är galen i skor.
Här är min pose, vad tycks?
Glad Fotodag, allihop.
Glad Fotodag. Är alla redo?
Fotodagstraditionen måste börja med
en komplicerad Fotodagshälsning,
följt av en väldigt koreograferad Fotodagsdans.
Ja. De har övat mycket.
Till fotoplatsen.
Det tycks vara lite problem med stigen till fotoplatsen.
Måste ha varit ett lerskred.
Men… Men vad ska vi göra?
Vi har tagit alla Fotodagens foton på samma plats.
-Det är första Fotodagstraditionen! -Jag kom just ihåg nåt!
Det finns en genväg till fotoplatsen. Vi kan ta den.
En genväg? Varför har vi inte tagit den förr?
Vet inte. Jag får återkomma om det. Men nu – mot genvägen!
Triangel, är du säker på att det är rätt stig?
Nej, det är omöjligt. Tar vi den vägen förstör vi våra fina kläder.
Att vara finklädd är andra Fotodagstraditionen.
Sluta oroa dig.
Stigen öppnar upp efter den här delen. Kom.
Åh, sjuttsingen!
Hur ser mitt hår ut?
Så bra.
Vilken vacker blomma.
Jag har aldrig sett en sån förr.
Hej där, liten.
Är det illa? Det är det.
Lugn, Cirkel. Jag har en lösning.
Nästa lösning.
Nu är jag fin igen.
Fotodagstradition nummer två är räddad.
Tradition. Tradition.
Tradition. Tradition. Tradition.
Du ser annorlunda ut.
Luftfuktighet är fiende nummer ett för hår.
Nej, du.
Oacceptabelt. Jag måste hem och kamma lejonmanen.
-Gå före ni, jag möter er där. -Det låter riskabelt, Fyrkant.
Vad händer om du inte hittar tillbaka?
-Har du inga andra hårprodukter med dig? -Jag tror inte det.
Okej.
Kladdigt.
Jag antar att det duger för ett foto.
Mitt hår!
Ditt ansikte!
Vi måste till platsen innan det öser ner. Triangel, led vägen!
Hjälp!
Triangel?
En tjärpöl? Vad händer med den här stigen?
Ingen tid för analys! Rädda mina skor!
Vem packar ner tekanna och koppar, men inget rep?
Jag tänkte mig lite te efter fotot. Utsikten där uppe är magnifik.
Fyrkant, vilken fin gest.
Tack, Cirkel.
Hallå?
Här, håll i kannan.
Nej, Cirkel, inte din svepande drapering! Hellre…
Bara ta tag.
Och det heter toga!
Tack, Cirkel. Men din svepande… Din toga.
Det är okej. Jag beklagar det där.
Till platsen! Till platsen!
Vi gjorde det. Vi…
Nu minns jag.
Jag tog den här genvägen tidigare och fastnade precis så här.
Hoppsan.
Om vi inte tar ett foto på samma plats varje år,
funkar inte mitt tidsintervallprojekt.
-Fotodagen är förstörd. -Alla våra traditioner är brutna.
Vi kan lika väl gå hem innan vi blir förkylda.
Nej. Inte än.
Vad ska vi göra med stocken?
Vi ska ta den och bygga en bro över klyftan,
och sen ta vårt Fotodagsfoto på vår Fotodagsplats!
Till platsen! Till platsen! Till platsen!
Ja.
-Till platsen! -Ja!
Ja!
-Så kul. -Galet!
Vilken åktur!
Men vi förstörde Fotodagen. Vi bröt alla traditioner.
Inte alla traditioner.
Vi glömde den viktigaste Fotodagstraditionen av alla.
Det är vi. Det är vi.
Det handlar om vår långvariga, underbara vänskap.
Så länge vi är tillsammans och har kul, så är det fest.
Ska vi fortfarande ta ett foto?
Men vi är täckta av lera.
Vad är lite lera, vänner emellan?
Nej. Slutarknappen har varit intryckt hela dagen.
Kameran har fotat hela den här röran, och nu är batteriet slut.
Få se vad vi har.
Vet ni, det slår mig
att det här verkligen är ett bevis på en långvarig, underbar vänskap.
"Det slår dig?" Det är det jag alltid sagt.
-Han vet. -Jag vet.
Ja. De vet alla.
Undertexter: Victoria Heaps