Det var uvær på øya i går kveld.
Lyn, torden og store bølger.
Men nå er det sol igjen.
Sirkel, se!
Jeg er havet, og Trekant er på ferie.
Ikke forstyrr, jeg er på ferie.
Stilig.
Hva er dette?
Hvem har tatt en bit av øya vår?
Uværet. Jeg tror en stor bølge har skylt vekk noe av klippen.
Er det ikke flott?
Lagene i steinen viser øyas historie.
Askelaget er etter et vulkanutbrudd for en evighet siden.
Og de små fossilene er rester etter forhistorisk liv.
Oi, en forhistorisk snurregreie.
Nesten.
Det er en ammonitt. Et sjødyr.
Når tidevannet kommer, havner alt under vann.
Én stor bølge til, så kan alt være borte.
Jøye meg! Sirkel, har du sett en så stor tann?
Ja, det har jeg!
Den store tannen.
Vi trenger den tannen!
Ja! Vi kan starte et museum.
Museet for store, eldgamle tenner og små snurregreier.
Bra. Vi graver dem ut før tidevannet kommer.
Hei!
Tror ikke det går.
Vi trenger en plan.
Vi begynner med fossilene og tar tannen til slutt.
Trekant, du liker å knuse ting.
Om jeg gjør!
Du knuser steinene rundt fossilene for å få dem løs.
Og så må noen skrape vekk mineralene.
Å, det er jeg født til.
Og jeg bruker kreftene mine til det tyngste.
Jeg flytter steinene når Tre har knust dem.
Nei, vent!
Alt her blir knust.
Jeg vil bare hjelpe deg.
Kjære vene.
Alt i orden, Lille-Sirkel?
-Ja da. Bare en liten utfordring. -Såret krabben deg?
Det er ikke noe alvorlig, men det hender kreftene mine slutter å virke.
Det gjør ikke vondt, og de kommer tilbake etter hvert.
Etter hvert? Om en time?
-Vel, en gang tok det en uke og... -En hel uke, Lille-Sirkel?
Ja. Jeg er ikke så glad i Lille-Sirkel.
Den er grei, Mini-Sirkel. Vi skal hjelpe deg.
Vil du ha noe godt? En liten pute å ta en lur på?
Sirkel vil ikke være nusselig.
Jobb videre! Begge to! Vi har så mange fossiler å grave ut.
Sirkel, vi kan heller prøve en annen dag.
Hva? Så en enda større bølge kan få skylle vekk klippen?
Aldri.
Vil du bytte jobb med Firkant? Gjøre noe lettere?
Nei! Jeg fikser dette.
Ja vel, hvis du er sikker.
Litt av en utgraving. Trekant knuste store steiner.
Firkant fjernet småbitene.
Og Sirkel prøvde å rydde stein.
Men det er tungt å holde følge for en liten potet.
-Vil du virkelig ikke ha hjelp? -Trengs ikke.
Vekk med deg!
Og vanskelig å ta imot hjelp når du alltid hjelper andre.
Hvordan skal jeg ta dem igjen?
Mine venner, dette er strandrydderen.
Et vanndrevet skuffe-og-dumpe-system.
Oi.
Den fikser alle tunge løft og rydder steinene unna.
Jeg må bare passe på at haugen ikke blir for stor.
Mye arbeid for å slippe å be om hjelp.
-Sirkel, den er genial. -Ja, du er kjempeflink!
Trekant og jeg henger litt etter.
Vi fant noen flotte Wiwaxia corrugata-eksemplarer
og sikkert 42 snurregreier.
Men tidevannet kommer,
og vi har ikke engang begynt på tannen...
Det fikser jeg. Jeg har god tid til å hjelpe begge to.
OK.
Nei, nei, nei.
Jeg trenger ikke hjelp.
Den løsner. Nå er vi der snart.
Gleder meg til å åpne
Museet for store eldgamle tenner og små snurregreier.
Ja, tannen!
Vil du ta en pause før siste drag? Du ser ikke helt bra ut.
Det går bra.
Slutt å bekymre deg.
Det gikk ikke bra med Sirkel.
Vi slipper opp for tid. Kom igjen.
Én, to, tre!
Nei, nei!
Jeg kan ikke tro det.
-Hvordan kunne det skje? -Noen rotet med steinhaugen vår.
Noen som var så snikete at Sirkel ikke oppdaget dem.
Jeg sjekket faktisk ikke haugen der oppe.
Jeg ble så opptatt med å hjelpe dere.
Sjekket du ikke steinene der oppe? Det var jo din jobb.
Du skulle bare suse opp og ta en titt iblant. Er det så vanskelig?
Skylder dere på meg? Jeg sluttet å sjekke fordi dere trengte hjelp.
Sirkel, du tilbød deg å hjelpe til!
Hvorfor ba du ikke om hjelp selv?
Fordi det er min jobb å hjelpe dere! Det er jeg som hjelper til!
Det er jeg som fikser ting.
Jeg skal ikke trenge hjelp.
Men så ble alt annerledes. Og så så dere sånn på meg!
-Sirkel, trenger du hjelp? -Nei, la være!
Å, nei, nei. Tidevannet.
Hvorfor er det så vanskelig?
Trekant, Firkant, jeg trenger hjelp.
Bra.
Trodde du vi ikke trengte deg fordi du ble liten?
Og fordi jeg trengte hjelp.
Det høres vel dumt ut, men det ble viktig å holde det hemmelig.
Du er viktig. Vi trenger deg selv om du blir liten som en klinkekule.
Eller en smule. Ikke børst opp den smulen. Vi trenger henne.
Sirkel, magien din!
Ja!
Og jeg fant ut hvordan vi skal få løs tannen. Vil dere hjelpe meg?
Noen som kan bygge et museum?
Sirkel elsker fotoveggen sin.
Hvert år tar formene et gruppebilde for å feire vennskapet.
Ja, Sirkel. Så fort tiden går.
Denne fine tradisjonen startet
da Sirkel oppdaget noe som kalles time-lapse.
Trekant, Firkant!
Hadde det ikke vært fint å ha bilder som viser tiden vår sammen?
Dokumentere vårt lange, vakre vennskap.
-Når jeg ikke kan svaret, sier jeg ja. -Ja!
I dag starter vi den nye tradisjonen.
Vi kaller den...
Fotodagen.
Ifølge tradisjonen er Fotodagen den dagen alle former pynter seg.
De vil imponere vennene sine.
I tillegg øver formene på å posere elegant,
så kameraet skal fange dem på sitt aller beste.
Dette har jeg brukt før.
Funker ikke helt.
Nei, nei. Jeg vet ikke hva jeg skal ha på meg!
Å, ja.
Vi får vente og se hva Firkant kommer i.
Du ser høy ut, Sirkel.
Sko! Du vet vel at jeg elsker sko?
Sånn skal jeg posere.
Gledelig Fotodag, alle sammen.
Gledelig Fotodag. Er alle klare?
Tradisjonen krever en komplisert Fotodag-hilsen,
fulgt av en avansert Fotodag-dans.
Ja. De har øvd masse.
Til fotostedet!
Det ser ut til å være problemer med stien til fotostedet.
-Det har gått et leirras. -Men hva skal vi gjøre?
Vi har alltid tatt bilde på samme sted.
Det er den viktigste tradisjonen!
Å, nå kom jeg på det. Det er en snarvei til fotostedet.
Snarvei? Hvorfor har vi aldri gått der?
Vet ikke. Det må jeg komme tilbake til. Men nå går vi snarveien!
Trekant, er du sikker på at dette er riktig?
Nei, det kan det ikke være. Vi kommer til å ødelegge klærne våre.
-Tradisjon nummer to er å være elegant. -Slapp av, Firkant.
Stien åpner seg foran her. Kom.
Å, stikkebusk!
Ser frisyren bra ut?
Så bra.
For en fin blomst.
Jeg har aldri sett sånne før.
Hei, småen.
-Er det ille? Det er ille. -Slapp av, Sirkel. Jeg har en løsning.
Neste løsning.
Nå er jeg elegant igjen. Fotodagens andre tradisjon er reddet.
Tradisjon, tradisjon!
Tradisjon, tradisjon.
Du ser annerledes ut.
Fuktig luft er lekre frisyrers største fiende.
Å, bare glem det.
Dette er uakseptabelt. Jeg må fikse denne løvemanken. Bare gå i forveien.
Det høres farlig ut, Firkant. Tenk om du ikke finner veien opp igjen?
-Har du ingen andre hårprodukter her? -Tror ikke det.
OK.
Seigt. Jeg går og vasker disse i dammen.
Det duger vel til et bilde.
Håret mitt!
Fjeset ditt!
Vi må på plass før det blir øsregn. Trekant, vis vei!
Hjelp!
Trekant?
En tjærepøl? Hva er det med denne stien?
Vi har ikke tid til å analysere! Redd skoene mine!
Hvem er det som pakker teservise, men ikke tau?
Jeg ville drikke te etter fotograferingen. Det er så flott utsikt der.
Firkant, så hyggelig tenkt.
Takk, Sirkel.
Hallo?
Her, hold i kannen.
Nei, Sirkel. Ikke skjørtet ditt! Da vil jeg heller...
Bare ta tak.
Og det er en toga!
Takk, Sirkel. Men det lange skjørtet... togaen din.
Det går bra. Men jeg er lei for det der.
Til stedet!
Vi klarte det. Vi...
Å, nå husker jeg det.
Jeg har gått snarveien før og blitt stående her da også.
Ops.
Hvis vi ikke er på samme sted hvert år, fungerer ikke time-lapse-prosjektet.
-Fotodagen er ødelagt. -Alle tradisjonene er ødelagt.
-Vi får gå hjem før vi blir forkjølet. -Nei, ikke ennå.
Hva skal vi med en stokk?
Vi skal bygge en bro over juvet,
og vi skal ta Fotodag-bildet på Fotodag-stedet!
Til stedet, til stedet!
Ja.
-Til stedet! -Ja!
Ja!
-Så gøy. -Helt vilt!
For en tur!
Men vi ødela Fotodagen. Rotet til alle tradisjonene våre.
Ikke alle tradisjoner.
Vi glemte Fotodagens viktigste tradisjon.
Det er oss. Oss.
Det handler om å dokumentere et langt, vakkert vennskap.
Så lenge vi er sammen og glade, er det fest.
-Så skal vi ta et bilde likevel? -Men vi er fulle av gjørme.
Hva er vel litt gjørme venner imellom?
Nei. Knappen har sittet fast hele dagen.
Det har fotografert hele denne kaotiske dagen. og nå er batteriet tomt.
Da får vi se.
Jeg ser det nå.
Dette er virkelig et flott dokument over et langt, vakkert vennskap.
Du ser det nå? Jeg har sagt det hele tiden.
-Han vet det. -Ja da.
De vet det.
Tekst: Trine Haugen