A FORMA-SZIGET
A Forma-szigeten hatalmas vihar volt múlt éjjel.
Mennydörgés, villámlás, és nagy, fodrozódó hullámok.
De most kisütött a nap.
Kör! Kör, nézd!
Én vagyok az óceán, és Háromszög vakáción van.
Ne hívogassatok, vakáción vagyok!
Nagyon menő.
Mi ez?
Hé, ki harapott egy nagyot a szigetünkből?
A vihar. Szerintem egy nagy hullám csapódott a szirtnek, s elmosta a sziklát.
Nem fantasztikus?
Nézzétek, a kőrétegek mutatják a sziget történetét.
Ez a hamuréteg onnan van, amikor kitört egy vulkán eónokkal ezelőtt,
és ezek a kis kövületek mind az ősi élet maradványai.
Hű, egy csavaros ősi bigyó.
Majdnem.
Ez egy ammonitesz. Egy tengeri lény.
Ha ma este jön a dagály, ez mind víz alá kerül.
Fogadok, hogy még egy nagy hullám elmosná az egészet.
Aztapaszta! Kör, láttál már életedben ekkora fogat?
Láttam, bizony!
„A nagy fog.”
Kell nekünk az a fog!
Kell, bizony! Nyithatnánk múzeumot.
A Nagy Ősi Fogak és Kisebb Ősi Csavaros Bigyók Múzeuma.
Ez tetszik! Kiássuk mindet, mielőtt jön a dagály.
Hé!
Nem hinném, hogy beválik.
Tudjátok, mit? Kell egy terv.
Kezdjük a kis kövületekkel, úgy jussunk el a fogig.
Háromszög, te szeretsz törni-zúzni.
Tényleg?
Szétzúzod a nagy sziklákat a kövületek körül, hogy kilazuljanak,
aztán valaki ügyesen lefarigcsálja az ásványi lerakódásokat.
Erre születtem.
Én pedig az erőmmel megcsinálom a nehezét.
Elpakolom a sziklákat, miután Hári szétzúzta őket. Gyerünk!
Ne, várj!
Ez a hely biztos össze lesz zúzva.
Segíteni próbálok, pajti.
Jó ég.
Minden frankó, Pöttöm Kör?
Igen. Csak egy kis bökkenő.
Megbántott az a rák?
Hát, igazán nem nagy dolog, de néha elhagy az erőm.
Jól vagyok.
Nem fáj, és később aztán visszajön.
Később, mondjuk, egy óra múlva?
- Hát, egyszer egy hétig tartott, és… - Egy egész hétig, Pöttöm Kör?
Aha. Nem vagyok oda a „Pöttöm Körért”.
Értem, Icipici Kör. Átsegítünk ezen.
Kérsz nasit? Párnikót a csicsikához?
Nem hinném, hogy Kör szereti, ha „Ó”-zzák.
Vissza dolgozni! Mindketten!
Csomó kövületet kell még feltárnunk.
Kör, mi lenne, ha máskor folytatnánk?
Mi? Hogy egy még nagyobb hullám elmossa a maradék szirtet dagálykor?
Soha.
És nem akarsz cserélni Négyzettel? Valami könnyebbet csinálni?
Nem! Ez menni fog.
Ha egész biztos vagy ebben…
Nem mindennapi ásatás volt.
Háromszög zúzta a nagy darabokat.
Négyzet lefaragta az apróságokat.
És Kör megpróbálta elszállítani a törmeléket.
De nehéz tartani a tempót, ha egy kis tökmag vagy.
- Tényleg nem kell segítség? - Nem. Minden rendben.
Hess! Iszkiri!
Még nehezebb elfogadni a segítséget, ha általában te segítesz.
Hogy hozom be őket?
Barátaim, íme, a parttisztító.
Vízhajtású körző-szedő-dobó csigarendszer.
Azta!
Magától csinálja a súlyemelést,
felviszi a köveket, és kidobja az útból.
Én csak időnként ellenőrzöm a rakást,
hogy ne legyen túl nagy vagy ingatag.
Ez aztán furfangos módja a segítséget nem kérésnek.
Kör, ez zseniális!
Igen, prímán haladsz!
Háromszöggel kicsit lemaradtunk.
Mármint találtunk kivételes Wiwaxia corrugata példányokat,
és vagy 42 csavaros bigyót.
De jön a dagály,
és a foghoz még hozzá sem fogtunk, úgyhogy…
Ne aggódjatok! Segítek!
Most bőven van időm segíteni nektek.
Oké.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne!
Nem kell segítség.
Már mozog. Nagyon közel vagyunk.
Alig várom, hogy megnyissuk
a Nagy Ősi Fogak és Kisebb Ősi Csavaros Bigyók Múzeumát!
Ez az, fog!
Szusszanjunk az utolsó húzás előtt?
Nem tűnsz túl fittnek.
Jól vagyok.
Ne aggódjatok miattam.
Kör igazából nem volt jól.
Kifutunk az időből. Rajta!
Egy, kettő, három!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Ezt nem hiszem el.
Hogy történhetett?
Valaki hozzányúlt a kőrakáshoz.
Olyan ravaszul, hogy Kör sosem vette észre, amikor ellenőrizte a rakást.
Igazából én fent nem ellenőriztem a rakást.
Mármint először igen, de aztán segítettem nektek.
Nem ellenőrizted fent a köveket? Dehát ez volt a dolgod.
Annyit kellett tenned, hogy időnként felszállsz kicsit ránézni.
Ez mennyire nehéz?
Engem okoltok? Nem néztem rá, mert segítenem kellett nektek.
Kör, nem kellett segítened! Te ajánlottad fel!
Ja. Ha így el voltál havazva, miért nem kértél segítséget?
Mert a segítés elvileg az én dolgom!
Én vagyok a segítő. Én!
Én oldom meg a dolgokat.
Nem pedig én szorulok segítségre.
Aztán minden megváltozott.
És így néztetek rám!
Hé, Kör. Jól vagy? Segíthetünk?
Nem segíthettek! Én nem szorulok segítségre!
Ó, ne, ne, ne, ne, ne, ne! A dagály!
Ez miért ilyen nehéz?
Miért ilyen nehéz?
Háromszög, Négyzet, segítségre van szükségem.
Ez a beszéd.
Tényleg azt hitted, már nem kellesz nekünk? Mert pöttöm lettél?
És mert segítségre szorultam.
Biztos bután hangzik, de nagyon fontos volt, hogy titokban tartsam.
Hát, te is nagyon fontos vagy. Kellenél akkor is, ha üveggolyónyi lennél.
Ha morzsányi lennél, akkor is. Fel ne söpörd a morzsát! Kell nekünk.
Kör, a varázslatod!
Ez az!
Elfelejtettem. A vödör alatt rájöttem, hogy szerezzük meg a fogat.
Akartok segíteni?
Tud valaki múzeumot építeni?
Kör imádja a képes falát.
A formák csinálnak egy csoportképet minden évben, a barátságukat megünnepelendő.
Tudom, mit érzel, Kör. Hogy telt el így az idő?
Ez a csodás hagyomány akkor kezdődött,
amikor Kör felfedezte az idő múlásának fázisait.
Háromszög, Négyzet!
Nem lenne csodás egy sor kép, ami mutatja, hogy nőttünk fel együtt?
Tudjátok, ami dokumentálná a régóta tartó, gyönyörű barátságunkat.
Mikor nem tudom a választ, mindig igent mondok.
Jó lenne!
Akkor ma megkezdjük ezt az új hagyományt.
Legyen a neve…
„Fotónap.”
A Fotónap hagyományosan az a pillanat,
mikor minden forma próbál a legjobban kinézni.
Le akarják nyűgözni a barátaikat.
Valamint az időt nem sajnálva gyakorolják legelegánsabb pózaikat,
hogy a fényképező a legjobb formájukban kapja le őket.
Hé, ez már volt rajtam.
Még nem elég jó.
Nem, nem, nem.
Nem tudom, mit vegyek fel!
Ó, igen.
Várnunk kell, hogy láthassuk, Négyzet mit vesz fel.
Nyurgának tűnsz, Kör!
Ó, cipő! Tudod, hogy megőrülök a cipőkért.
Ez a pózom, mit szólsz?
Boldog Fotónapot mindenkinek!
Boldog Fotónapot! Mindenki készen áll?
A fotónapi hagyomány úgy tartja, hogy az esemény
egy bonyolult fotónapi pacsival kezdődik,
amit egy alaposan megkoreografált fotónapi tánc követ.
Igen. Ezt sokat gyakorolták.
Irány a fotóhely!
Úgy tűnik, van egy kis gond a régi fotóhellyel.
Biztos földcsuszamlás.
De mihez kezdünk?
Eddig minden fotónapi fotót ugyanott csináltunk.
Ez az első számú fotónapi hagyomány!
Most jut eszembe!
Van egy rövidebb út a fotóhelyhez. Mehetünk arra.
Rövidebb út? Eddig miért nem arra mentünk?
Nem tudom. Erre majd térjünk vissza. De most térjünk a rövidebb útra!
Háromszög, biztos ez a jó út?
Ne, ne, ne, ez nem lehet.
Ha erre megyünk, tönkremegy a csini hacukánk.
És a csinos hacuka a kettes számú fotónapi hagyomány.
Ne aggódj, Négyzet.
Emlékszem, hogy az ösvény széles lesz ezután. Gyertek.
Ó, szederinda!
Hogy bírja a frizum?
Nagyon jó.
Milyen gyönyörű virág!
Sosem láttam még ilyet.
Szióka, kicsikém.
Nagyon rossz? Rossz.
Ne aggódj, Kör! Tudok megoldást.
Más megoldás?
Megint csini vagyok.
A kettes számú fotónapi hagyomány megmenekült.
Hagyomány. Hagyomány.
Hagyomány. Hagyomány. Hagyomány.
Valahogy más lettél.
A nedvesség a pazar séró első számú ellensége.
Na, ezt nem.
Elfogadhatatlan. Hazamegyek rendbe hozni a sörényt.
Menjetek előre, ott találkozunk.
Ez kockázatosnak hangzik, Négyzet.
Mármint mi van, ha nem találsz vissza ide?
Nincs nálad semmi más hajápolószer?
Nem hinném.
Oké.
Ragad. Megyek, megmosom a kezem a tóban.
Gondolom, a fotóhoz elég jó.
A hajam!
Az arcod!
Oda kell érnünk, mielőtt szakadni kezd! Háromszög, mutasd az utat!
Segítség!
Háromszög?
Kátránytó? Mi történik ezzel az ösvénnyel?
Nincs idő elemezni!
Mentsétek meg a cipőmet!
Ki pakol be teáskannát és csészéket kötél helyett?
Gondoltam, teázhatnánk együtt a fotó után. Varázslatos fent a kilátás!
Négyzet, milyen kedves gesztus!
Köszönöm, Kör.
Hahó?
Tessék, fogd meg a kannát!
Ne, Kör, a lebegő uszályodat ne! Inkább elsü…
Csak markold meg!
És tógának hívják!
Köszönöm, Kör. De a lebegő uszá… A tógád.
Semmi baj. Sajnálom ezt az egészet.
Irány a hely! Irány a hely!
Sikerült! Si…
Már emlékszem!
Jöttem már ezen a rövidebb úton, és végül ugyanígy itt ragadtam.
Hopszi.
Ha nem ugyanott csináljuk a fotót minden évben,
akkor az időfázisprojektem nem fog működni!
Oda a Fotónap.
Minden hagyomány tönkrement.
Akár haza is mehetünk, mielőtt megfázunk.
Nem. Még nem.
Mihez kezdünk egy tuskóval?
Arra használjuk, hogy hidat építsünk a hasadékra,
és a fotónapi fotónkat a fotónapi helyünkön készítjük el!
Irány a hely! Irány a hely! Irány a hely!
Igen!
- Irány a hely! - Ez az!
Ez az!
- Nagy buli volt! - Őrület!
Micsoda menet!
De tönkretettük a Fotónapot. Elszúrtunk minden egyes hagyományt.
Nem minden hagyományt.
Elfelejtettük a legeslegfontosabb fotónapi hagyományt.
Magunkat. Mi vagyunk azok.
A fő, hogy dokumentáljuk a régóta tartó, gyönyörű barátságunkat.
Amíg együtt vagyunk és mosolygunk, szerintem érvényes a buli.
Akkor mégis csináljunk fotót?
De nyakig sárosak vagyunk.
Mit számít egy kis sár barátok között?
Ne! Az exponálógomb egész nap be van ragadva.
Végig képeket csinált a mai zűrös napról,
és már teljesen lemerült az elem.
Lássuk, mink van.
Nekem olybá tűnik,
hogy ez egy csodás dokumentum egy régóta tartó, gyönyörű barátságról.
„Olybá tűnik”? Ezt én szoktam mondani mindig.
- Tudja. - Tényleg tudom.
Igen. Mind tudják.
A feliratot fordította: Speier Dávid