Спортсменският дух се усеща.
Днес е плажният турнир на формите
и ако се включвате едва сега, Триъгълник пристъпва за шеметен скок.
Каква концентрация!
Затичва се!
Как се носи!
Великолепно е меко казано за това, което виждаме.
Невероятно. Личен рекорд.
Задачата на Квадрат стана много трудна.
Защитаващият шампионската си титла изглежда спокоен.
Силен старт.
За пръв път виждам такъв мощен старт в "Шеметен скок".
Резултатите ще са близки.
Печели Квадрат!
Не!
Не, искам реванш!
Сигурен съм, Триъгълник.
Печеля.
Сфера.
Сфера! Ела при нас!
Искам сериозна надпревара.
Не, благодаря. Не съм по тази част.
Не си ли?
Не била по това?
"Двубоят на Квадрат и Триъгълник".
Изобщо не разбирам. Как така не й харесва? Състезанието ни е велико.
Объркан съм и ме боли коремът.
Защо отказва тази велика игра? Прекалено велика ли е?
Не се сещам за друго обяснение.
Но от друга страна...
О, не.
Какво, какво? Какво има?
Няма да ти хареса.
Какво?
Ами ако играта не е велика?
Ами ако играта е не-велика?
Квадрат! Опомни се!
Играта ни не е не-велика. Има си всичко.
Скокове, прескоци, очила. Как да не ти харесва?
Знам какво е!
Сфера не е имала време да проумее играта, преди да си тръгне.
Не съм сигурен.
Да, може би си прав.
Какво ще правим?
Привет, приятелю Квадрат.
Здравей, Триъгълник.
Впрочем,
готов ли си за още един кръг от любимата ни игра?
Питаш за страхотната, безумно забавна игра, която измислихме,
в която няма и миг скука?
И още как! Започвам!
Не са впечатляващи, но са добри.
Поздравления!
Страхотия.
Сфера, не те видях. Хайде, опитай. Мога да ти обясня правилата набързичко.
Най-великите неща могат доста да те объркат.
Няма нужда.
Сфера, би ли казала, че играта ни е не-велика?
Не, не.
Само е малко глуповата.
Глуповата?
Забавлявайте се.
Не е за вярване. "Глуповата" била. И кое й е глупавото?
Сфера не знае какво приказва.
Мисля, че е доста конкретна.
Не харесва играта ни, това е.
Да, и какво да направим?
Да се забавляваме и да не се интересуваме от чуждото мнение?
Не, не, не. Трябва да направим играта по-хубава.
Именно! И ако го направим,
няма да може да устои и ще играе с нас.
Повече пози след всеки скок.
И танц.
И повече водорасли по трофея.
Ето че се сещаш. Друго?
Какво друго? Още, още.
Гледай!
Какво ще кажеш? - Симпатично е.
Добре.
Чао.
Имаме да пооправим някои неща, но новите пози са хит.
За следващия опит трябва... - Не.
Какво значи това "не"? - Просто "не".
Сфера е най-старата и умна форма тук.
Щом намира играта ни за глуповата, такава е.
А след като ние сме я измислили, може би ние сме глупави.
И сега какво да правим?
На какво да играем?
Игрите са глупаво нещо. Вече няма да ги играем.
Само ще съзерцаваме.
Щом така трябва да бъде, така да бъде.
Язък.
Това е толкова по-приятно от тъпата ни игра.
Да. Далеч по-сериозно.
Съвсем сериозно. Нищо глупаво няма в това.
Нищичко. И затова е страхотно.
Дори много.
Не мога да седя така, като знам, че Сфера си мисли, че играем тъпата игра.
Да й кажем, че сме спрели.
Да! Тя сигурно си мисли, че и сега я играем.
Не, не! Представяш ли си?
Отиваме веднага там
и казваме на Сфера, че повече няма да играем.
И ще си върне доброто мнение за нас? - Да проверим.
Чуй.
Май това е...
Сфера?
Триъгълник! Квадрат! Привет.
Какво правите тук?
Идваме да ти кажем, че се отказахме от глупавата игра.
Да. Извинявай, а ти какво правиш?
Това ли? Нищо.
Една игричка, която играя понякога.
Въртя се, докато ми се завие свят и виждам всичко някак...
шантаво.
Искате ли и вие да играете?
Не, не, не, няма нужда.
Не искаме да те прекъсваме.
Супер. Ясно.
Ще си вървим.
Да.
Сигурни ли сте? Тук е достатъчно просторно за търкаляне и...
Няма нужда. - Да, няма.
Не сме по тези неща. - Именно. Чакай.
Какво? - Не сме по тези неща.
Да. Не сме по тези неща.
Не сме по тези неща.
Добре.
Ако обаче размислите... - Не сме по тези неща.
Не сме, не сме.
А май е забавно.
Давай!
Тази вечер Сфера, Квадрат и Триъгълник
ще наблюдават извънредно астрономическо явление.
Да ви кажа, май не съм виждал падаща звезда.
И аз. А много ги виждам нещата.
Постоянно виждам нещо.
Нарича се метеорен поток.
За последните 237 години такъв не е бил наблюдаван от острова.
Ще бъде изключителна нощ.
Сфера? Защо звездите падат от небето?
Реално не са звезди. - Сигурно са бързи като светкавици.
Да, но... - И правят...
Да!
Да, сигурно е "Дръпни се от пътя, че..."
"Падащата звезда".
Мога да падна бързо. - Супер.
Падаща звезда!
Олеле.
Падащите звезди са като яйца.
Това е яйце.
Знаех си.
А откъде се взе?
Да те отнесем у дома.
Да, от тези си.
Едно люпило сте.
Изведнъж Сфера се почувства много самотна.
Оттук си паднало. Това е твоят дом.
Сфера! Триъгълник пак падна.
Коренът ме нападна.
Внимавай, хлапе.
Триъгълник, колко пъти да ти го повтарям?
Ритането на дървета не оправя нещата.
Чие ли беше това яйце?
На някое интересно пернато?
Според мен е летяща костенурка.
Това са яйца на чайка.
Но харесвам идеите ви.
Вижте!
О, небеса!
Квадрат и Триъгълник за пръв път виждаха такова нещо.
Това е вълшебно!
Става. Очаквах да са по-близо.
Яко!
Велико!
Сфера имаше лошо предчувствие.
Пазете се!
Беше прекалено близо!
Живи ли сме изобщо?
Любими палачинки! Духове ли сме?
Тръпна да те ужася.
Духовете не се ужасяват взаимно.
Един дух може да ужасява наред.
Скала, зеленчук...
Не сме духове.
Проклятие. - Слушайте.
Повечето метеори са много далече от повърхността.
Изгарят или префучават далеч в космоса.
А това сега какво беше?
Нещо, което не се е случвало от много, много, много отдавна.
Дали се е изпарил при удара, или още е там, потънал в кратера си?
Прилича на гнездо.
И е тук, на моя остров, точно отвъд хоризонта.
Имам чувството, че искаш да го намериш.
Ами аз...
Искате ли да го търсим? Не сте ли уморени?
Аз никога не се изморявам. - Ходенето успокоява нервите ми.
Да поемаме на експедиция за падаща звезда.
Хайде!
Обожавам експедиции.
До далечния край на острова
героите ни трябва да прекосят три местности.
Първо е Каменистият бряг,
после трябва да следват Блещукащия поток
и накрая да изкатерят Високия връх.
Какво ли ще намерят оттатък?
За какво си се замислила? - Чудя се как ли изглежда метеорът.
Имам някои идеи.
Много искам да ги споделиш.
Не съм съвсем сигурен.
Но мисля, че навярно е много красив.
Когато стигнем, първо няма да го забележим.
Ще е дълго спускане, но съм готов.
Обичаш стълби.
Триъгълник!
Какво нещо!
Да чуем ли как звучи?
Да.
Квадрат, беше много красиво.
Наистина ли?
Да.
Според теб откъде е дошъл големият кристал?
Не съм се замислял чак толкова.
Много важно откъде!
Питам защо да не е един огнен ад.
Много, много огнен.
С орган за фон.
Още!
Дай ми още!
Доста впечатляваща история.
И много картинна.
И тревожна.
Нали?
Защо огненото кълбо е дошло?
Какво? - Защо е дошло на острова?
Търсило ли е нещо?
Огнените кълба не вземат решения.
Просто бушуват.
Вижте.
Сфера, как си представяш звездата?
Добре, ще ви кажа.
Представете си самотен скален къс.
Стрелва се в студения космически вакуум самотен, търсещ.
Обикаля навсякъде.
Вижда всичко.
Но е винаги самотен. Космосът е почти празен.
Огромна празна пустош.
После вижда нещо изключително.
Зелено островче на малка планета,
свят, пълен с дървета, птици, риби...
И за пръв път от цяла вечност метеорът забавя ход.
Насочва се към планетата.
Защо? - От гравитацията.
Ясно. Но тя как действа?
Сфера, ти му кажи.
Притегляне е. Като копнеж.
Метеорът вижда планетата и усеща притегляне в центъра си.
И ето че взема решение.
А после? Не може да спреш точно сега.
Почти стигнахме.
Бяха почти до Високия връх.
Сигурно е оттатък хребета.
Олеле! - Няма ли да кажеш края на историята?
Няма. Готови?
Готови сме.
Майчице!
Сфера.
Дълбоко в себе си тя знаеше, че кратерът ще е празен,
но се надяваше да види нещо повече.
Сфера, добре ли си?
Опала.
Внимание.
Обявявам експедицията ни за търсене на падаща звезда за успешна.
Огромна дупка и толкова. Или тя вижда друго?
Не, Триъгълник. Не виждам друго.
Вървяхме до другия край на острова и открихме рядък кратер,
дело на метеор, изпарил се при удара.
Вероятно е нещо рядко срещано. - Плаче за соло на китара.
Триъгълник. Ще стигна пръв до бора.
Няма начин!
Ще те изпреваря.
АВТОРИ МАК БАРНЕТ И ДЖОН КЛАСЪН
Превод на субтитрите Анна Делчева