OSTROV TVAROV
Je pokojná hodina, keď sa noc stala dňom a všetci sú zababušení v posteli.
Až na Štvorca.
Pretože dnes si naplánoval svoj
Deň dvojmesačného, polročného, super upratovania pláže, keď dôkladne…
ale naozaj dôkladne poupratoval pláž.
A bolo čo upratovať.
Včera sa prehnala veľká búrka a na pláž vyplavila kopu vecí.
Čo to?
Ty prefíkanec!
„Dnes dlhá prechádzka. 30 nových paliem.
Zbožňujem Štvorcove palacinky.
Tajná prísada je, samozrejme, škorica.“
Počkať, čože? Štvorec?
Poznal iba jedného Štvorca.
Kto to napísal? Ako vieš o škorici v mojich palacinkách?
To je tajomstvo!
Pokoj. Pokoj, Štvorec. Určite to je Trojuholníkovo.
Vždy hovorí, že je superochutnávač.
Len mu to vrátim.
Štvorec! Pri oceáne som našiel tvoju správua vôbec ma nepobavila.
Je to osobné!
Moju správu? Čože?
„Tie malé lístky ma škrabú, ale kvietky sú nádherné.
Vyzerá, že bude pršať. Trojuholník hovorí zo sna.“
Vidíš ma spať najčastejšie!
Tvoje príbehy ma vždy uspia.
A nehovorím zo sna!
Každý o tom vie.
Ale ja som to nenapísal.
Iba som ti prišiel ukázať tento lístok, ktorý vyrapotal moju tajnú prísadu.
Škorica! Jasné.
Počkať. Chápeš, však?
Je to jasné, Štvorec! Na ostrove je špión!
Zbiera všetky naše tajomstvá a pchá ich do fliaš.
Ale kto? A prečo?
Počkať. A čo Krúžka?
Krúžka! Jasné. Musí to byť ona.
Možno by nám mohla poradiť, ako tých špiónov zdolať!
Nie, nie! Napísali iba o nás, nie o nej.
Nezaťahujme ju do toho.
Myslíš, že nás práve sledujú?
Pozri, musíme ostať pokojní…
„Správa vo fľaši.“
Čítaj!
„Mesiac bol dnes taký jasný. Musím piť viac vody.
Trojuholník zobral Štvorcovi jojo…“
- Takže tam je! - Po oprave by som ho vrátil.
Počkať, ty si ho rozbil?
Sústreď sa!
Ďalšie špinavé tajomstvo, ktoré som možno urobil?
Tým je to dokázané! Pozorujú nás špióni!
V kríze bol aj rozumný Štvorec ovplyvniteľný.
Stáva sa to všetkým.
Dobre, dobre.
Hovorme až vnútri.
Môžu nás práve odpočúvať.
Dobre, fajn. Takto by nás nemal vidieť.
Opatrnosti nikdy nie…
- Čo? - Nie sme v bezpečí.
Nasadili mi do domu ploštice.
Myslím, že to je len chrobák.
A čo ďalej? Zistia o citróne v mojich keksí…
Povedal som príliš.
Prídeme na to. Len sa musíme zamyslieť.
Čo od nás tí špióni chcú?
Informácie o nás?
Hlavne o návykoch pri spaní a pečení?
Presne! Tak im ich dáme na zlatom podnose.
A keď to budú najmenej čakať, bum! Spadnú nám do pasce!
- Do akej? - Ver mi. Rýchlo, obleč sa!
Hej, hej.
Asi je to dosť hlboké. Priprav sa, kým zakryjem vrch.
- Hotovo. - Skvelé!
Teraz sa budeme hlučne správať ako normálne,
a keď nám prídu špióni ukradnúť tajomstvá, bum!
Ostanú v jame! Preč s oblekmi, je čas.
Už sa nemôžem dočkať týchto…
chutnučkých palaciniek. Keď sa zobudí Trojuholník.
Kde mám svoju tajnú škoricu?
Tu som, snívam si o všetkých svojich tajomstvách.
Ha?
Tak tu ste!
- Krúžka! - Krúžka!
Všade vás hľadám.
Načo je tá jama? Niekto by tam mohol spadnúť.
Hej, to bol plán! Chytáme špiónov.
Našli sme fľaše,
v ktorých boli správy so všetkými našimi tajomstvami.
Prečo ich máte? Nečítali ste ich, však?
Jasné, že áno! Ale ty ich nečítaj, dobre?
Sú v nich citlivé informácie.
Ja viem, čo v nich je. Sú moje!
Mali na to prísť hneď.
Tie správy sú osobné.
Takže ty si tá špiónka?
Špiónka? O čom to hovoríš?
Dobre, poviem vám to, ale nesmiete sa smiať.
Občas mám popletenú hlavu a musím si utriediť pocity.
Vtedy si zapíšem myšlienky a hodím ich do oceánu.
Je pre mňa očistou sledovať, ako plávajú preč.
Tá búrka ich musela priniesť naspäť na ostrov.
Neverím, že ste ich čítali! Je mi tak trápne!
Prepáč. Nechali sme sa uniesť tajomstvami…
Že ste si prečítali aj všetky moje? Tak to bolo?
Nerozmýšľali sme. Už sa to nestane. Sľubujeme!
Malíčková prísaha.
Malíček.
Dobre, to nič. Nevedeli ste o tom.
Je to iba nedorozumenie, hoďme to za hlavu.
Ach, Štvorec, podľa kalendára bol dnes tvoj
Deň dvojmesačného, polročného, super upratovania pláže.
Hej. A každé zrnko piesku je tam, kde má.
Nuž, tak by to mohol byť dobrý plážový deň.
Dokonca máme aj palacinky.
Smiešne, že sme mysleli, že nás sledujú.
Hej.
Ale keď teraz viem, že to bola ona,
zaujíma ma, čo ďalšie
o nás napísala do tých fliaš.
Čau, chalani!
Hej.
Po dnešku má toho asi veľa.
Ach. Asi to bude vedieť iba oceán.
Uvidíme sa zajtra, hej? Jednu si vezmem na cestu.
Je hrozne veselá.
Hej. Podľa mňa až príliš.
Štvorec, musíme nájsť tú fľašu.
Čože? Zbláznil si sa?
Aha, je tam! Nechceš vedieť, čo napísala?
Musela nám to tam fakt vytmaviť, že sa tak rýchlo upokojila.
Nemyslíš?
Neverím, že to vôbec navrhuješ.
Áno, bola fakt naštvaná, a áno,
celé popoludnie sedela sama.
A popri naberaní vody som videl, ako na mňa zazerá.
Určite o nás písala. Asi by sme mali…
Ach, Štvorec, nie!
Ale počkať, nie. Nemôžeme. Nie, jasné, že nie!
Štvorec, chytíme ju, prečítame si to a hodíme ju späť, než to zistí.
Ten odkaz môže byť jedovatý.
Čo ak sa niekde vyplaví, niekto si ho prečíta a pomyslí si:
„Páni, ten Štvorec znie ako hrozný podliak“?
- Podliak? - A horšie!
Čo ak prezradila ďalšiu z tvojich tajných prísad?
Čítaj! Štvorec, čítaj!
Dobre, dobre!
Prepáč, Krúžka.
„Sľúbili ste malíčkom, že si môj denník už nikdy neprečítate.“
Máte niečo?
Ako ste mohli?
- Sľubujeme… - Krúžka! Nie!
…že to už nikdy nespravíme!
- Ver nám! - Nabetón!
Stačilo!
Už vám nikdy nebudem môcť veriť.
Má pravdu. Neverím tomu. Sme hrozní kamoši.
To sme. Úplne najhorší.
Nemôžem… Musím ísť.
Ha?
Nenašiel som fľašu.
Štvorec sa ponáhľal na stretnutie s kamošmi.
Trojuholník totiž vyhlásil, že musia prebrať niečo dôležité.
Už-už. Nemôžem meškať.
Podľa Trojuholníka to bude nový fenomén.
Len dúfam, že nie moc dlhý.
Musím poliať kvety, umyť riad…
Ach, začína pot. Snáď si to nevšimnú.
Ahoj, Štvorec. Vyzeráš sucho.
Vďaka, že ste sa ku mne na tejto lúčke pridali.
Sme tu kvôli novej hre, čo som vymyslel.
Novej hre?
Zaujímavé.
To teda je.
V tejto novej hre sa dvaja schovajú a jeden ich bude hľadať.
Volám ju ukrývačka.
Páni! Veľmi originálny nápad.
Vďaka. Súhlasím, že hra a aj ja sme originálni.
Ďakujem ti.
Začneme tým, že zavriem oči, a budem rátať do 20, kým sa skryjete, čo?
Šupito!
Jeden. Dva. Tri. Štyri.
Poďme na to.
Päť.
- Šesť. - Niečo tu nesedí.
- Sedem. Osem. - Hľadám ďalej.
Ach, prepáč, Krúžka.
- Nevidel som. - Deväť.
Desať.
Jedenásť. Dvanásť.
- Skryť sa… - Trinásť.
- Štrnásť. Pätnásť. - No tak. Nepokaz to.
Ach, nie! Dochádza čas.
- Šestnásť. Sedemnásť. - Vypol som rúru?
Osemnásť.
Devätnásť.
Dvadsať!
Čo je toto?
Našiel som ťa!
Štvorec, nabudúce by som ti odporučil naozaj si nájsť skrýšu.
Krúžka, ty si len vyletela o kúsok vyššie, ako zvyčajne. Neúčinné.
Nevedela som, že sa vieš pozrieť tak vysoko.
Krúžka, teraz ty. So Štvorcom sa schováme.
Poď, poď.
Jeden. Dva. Tri. Štyri.
Päť.
Musím nájsť pravý uhol.
Asi nízko, aby ma nevideli cez dieru.
Dúfam, že je to dobré miesto… Ale nie príliš.
Aby si mysleli, že hrám dobre.
Toto sa mi páči?
„Štvorcovo špeciálne miesto.“
Mám ťa!
Fajn.
A teraz, keď súhlasíme,
že moja nová originálna hra je hit,
môžeme na dnes prestať.
Fajn. Dobrá práca, Trojuholník.
Vďaka. A čau.
A nezabudnite všetkým povedať o ukrývačke,
o hre s nezabudnuteľným a nesmrteľným menom.
Dobre.
Dobre. Čo ešte urobiť?
Možno utriediť knižnicu.
Robil som to dnes ráno, ale neuškodí to.
Ach, a musím…
Mohol by som?
Pre Štvorca to asi bolo viac ako len skrýša.
Ahojte, kamaráti.
Páni.
Viete, je pekné nájsť malý kúsok sveta, ktorý je len váš.
Nuž, zdá sa, že Štvorec si to naozaj užíva.
Asi by sme ho nateraz mali nechať. Počkajme vonku.
Stratil pojem o čase.
Občas je to fajn.
Štvorec sa tam raz za čas vrátil.
Kvôli niečomu sa tam skrátka cítil dobre.
- Štvorec, si tam? - Ha?
Stále sa skrývaš? Prepáč, kamoš. To už je starý fenomén.
Už sme sa presunuli na ďalší.
Je to hra, kde sa naháňame a chytáme sa.
Volám ju „dolapovačka“.
Fíha, ďalší originál. Chcete ísť dnu?
Jasné.
Hej, máš to tu pekné.
Hej. Páči sa mi tá jemná výzdoba.
To si vyšil sám?
Pekné miestečko.
Ale máš tu mravce. Počkaj, pomôžem ti.
Nechceš viac prírodného svetla?
Vďaka.
Chápem, prečo tu tráviš čas.
Nie je to ukrývačka ani dolapovačka, ale je to celkom dobrý fenomén.
Počkať, nie. Je to úplne nevšedný jav.
Hej, tá kôra má celkom super povrch.
Ups.
Vďaka, že sme sa mohli zdržať.
Teším sa nabudúce.
Hej! Mohlo by z toho byť naše miesto, chápeš?
Určite. Rád som vás oboch videl.
Ahoj, Štvorec. Tak zatiaľ.
Mier!
Štvorcovo miesto bolo teraz iné.
Tak skoro sa nevrátil.
A vlastne ani neskôr.
Nepozrieme sa, čo namiesto toho robí?
Dobre. Abecedne je to ľahké,
no podľa veľkosti či farby je to možno krajšie.
Ach, čo s obrovskými grafickými románmi?
Odkiaľ sú tie omrvinky?
Mal by som investovať do tácok. Neviem. Možno sú nevkusné.
Čaj neprehriať… príliš vylúhovať…
Alebo zajtra zaspať.
Na svoje miesto sa môžete vždy vrátiť.
Aj keď tam nie ste.
PODĽA KNÍH MACA BARNETTA A JONA KLASSENA
Preklad titulkov: Martina Mydliar