Den fredelige tiden når natt blir morgen, og alle koser seg i sengen.
Unntatt Firkant.
For i dag var det hans faste
annenhver-månedlige strandryddedag, da han grundig...
...og da mener jeg grundig, ryddet stranden.
Og det var litt å rydde.
Gårsdagens uvær hadde skylt opp masse forskjellig på stranden.
-Hva er det? -Lille rakker!
"Lang tur i dag. Jeg så 30 nye palmer.
Jeg elsker Firkants pannekaker.
Den hemmelige ingrediensen må være kanel."
Vent, hva? Firkant?
Firkant kjente bare én Firkant.
Hvem er dette fra? Hvordan vet du om kanelen?
Det er en hemmelighet! Slapp av. Det må være Trekants.
Han sier jo at han har supersmak. Jeg får gi det tilbake.
Firkant! Jeg fant brevet ditt, og det var ikke morsomt.
Det er privat!
Brevet mitt? Hva?
"Jeg klør av de små bladene, men blomstene er pene.
Det blir nok regn. Trekant snakker i søvne."
Du ser meg sove hele tiden!
Jeg slokner av historiene dine. Og jeg snakker ikke i søvne!
Jo, det vet alle. Men dette er ikke fra meg.
Jeg fant et brev, der det står om min hemmelige pannekake-ingrediens.
Kanel! Selvsagt.
Vent. Du skjønner hva dette betyr?
Det er åpenbart. Det er en spion på øya!
De samler hemmelighetene våre og putter dem i flasker.
Men hvem? Hvorfor?
Vent. Hva med Sirkel?
Sirkel! Selvsagt.
Kanskje hun har noen råd om hva vi kan gjøre med spionene!
Spionene skriver bare om oss to. Vi kan ikke blande henne inn.
Tror du de overvåker oss nå?
Vi må bare beholde roen og...
Les det!
"Månen skinte. Jeg må drikke mer vann.
-Trekant tok Firkants jojo..." -Du skulle få den når den var reparert.
Vent, ødela du den?
Konsentrer deg! Nok en mørk hemmelighet.
Der har vi det! Vi blir overvåket av spioner!
I krise blir selv den fornuftige Firkant urolig.
Det kan skje de beste.
OK. Ikke si mer før vi er innendørs.
Kanskje de lytter.
Nå kan ikke spionene se inn. Vi kan ikke være for forsiktig...
-Hva er det? -Jeg fant en mikrofon-mygg.
Det er bare et vanlig insekt.
Kommer de til å se at jeg har sitron i kaken...
Nå sa jeg for mye.
Vi finner ut av dette. Vi må bare tenke. Hva er spionene ute etter?
Informasjon om oss?
Spesielt om søvn og pannekaker?
Nettopp! Så da serverer vi hemmelighetene på sølvfat.
Og når de minst venter det, pang! Da går de rett i fella!
-Hvilken felle? -Stol på meg. Ta på denne!
Ja, ja.
Nå er det dypt nok. Gjør alt klart, mens jeg dekker hullet.
-Alt klart. -Perfekt!
Nå oppfører vi oss som vanlig, så alle hører det.
Og når spionene kommer, så pang!
Rett i hullet! Av med forkledningen. Nå blir det show.
Som jeg gleder meg til disse...
...deilige pannekakene når min gode venn Trekant våkner.
Hvor er den hemmelige kanelen?
Her ligger jeg og drømmer om hemmeligheter.
Hæ?
-Så det er her dere er! -Sirkel!
Jeg har lett overalt etter dere.
Tenk om noen faller nedi hullet her.
Det er planen! Vi skal fange spioner.
Vi fant noen flasker med brev om alle hemmelighetene våre.
Dere har vel ikke lest dem?
Selvsagt har vi det! Men du får ikke lese dem.
De inneholder sensitiv informasjon.
Jeg vet hva det står. De er mine!
Dette burde de skjønt.
Det er private brev.
Er det du som er spionen?
Spion? Hva snakker du om?
Greit, jeg skal fortelle. Men ikke le.
Når det blir rot i tankene og jeg må få orden på følelsene,
skriver jeg alt ned og kaster det i sjøen.
Det er rensende for meg å se dem drive bort.
Uværet må ha skylt noen av flaskene på land igjen.
Og nå har dere lest dem! Så flaut!
Vi ble så opptatt av hemmelighetene våre...
Så da leste dere mine hemmeligheter? Er det greit?
Vi tenkte oss ikke om. Det skal ikke gjenta seg.
-Æresord. -Æresord.
Det er i orden. Dere kunne ikke vite dette.
Det var en misforståelse. Nå glemmer vi det.
Firkant, ifølge kalenderen min er det din faste
annenhver-månedlige store strandryddedag.
Jepp. Det er ikke ett sandkorn på feil sted.
Da passer det perfekt med en strandtur.
Og vi har pannekaker å kose oss med.
Så tullete å tro at noen spionerte på oss.
Ja. Men nå når jeg vet at det var Sirkel,
lurer jeg på hva annet hun har skrevet om oss i flaskene sine.
Hei, dere!
Ja. Tipper hun har mye å tenke på nå.
Det blir vel bare havet som får vite det.
Vi ses i morgen? Jeg tar en sånn på veien.
-Hun var veldig blid. -Ja. Litt for blid, spør du meg.
-Firkant, vi må få tak i den flasken. -Vent, hva? Har det rablet for deg?
Lurer du ikke på hva Sirkel skrev?
Hun må virkelig ha vært streng, siden hun roet seg ned så fort. Enig?
Hvordan kan du foreslå noe sånt?
Ja da, hun var opprørt. Og ja, hun satt mye for seg selv.
Og hun så faktisk stygt på meg da jeg fylte vannbøtta.
Hun har skrevet om oss, ja. Kanskje vi kunne...
Nei, Firkant!
Men vent. Nei, vi kan ikke. Selvsagt ikke!
Vi kan lese det og kaste det uti igjen uten at hun merker det.
Det brevet kan være ødeleggende.
Tenk om det flyter i land langt borte, og noen leser det og tenker:
"Denne Firkant-fyren virker skikkelig guffen"?
Guffen?
Eller tenk om hun avslører mer om pannekakene dine?
Les! Les, Firkant! Les!
Greit, greit!
Om forlatelse, Sirkel.
"Dere lovet at dere aldri skulle lese dagboken min igjen."
Fant dere noe?
Hvordan kunne dere?
Vi trippel-lover at vi aldri skal gjøre det mer!
Du må tro oss!
Slutt! Nå kan jeg aldri stole på dere mer.
Hun har rett. Vi er noen elendige venner.
Det er vi. Helt elendige.
Jeg kan ikke... Jeg må bare gå.
Hæ?
Jeg fant ingen flaske.
Firkant skulle møte Sirkel og Trekant.
For Trekant hadde sagt han ville ta opp noe viktig.
Jeg må ikke komme for sent. Trekant sa det var det neste store.
Håper det går fort. Jeg må vanne blomster og vaske opp...
Å, jeg blir svett. Håper ikke de ser det.
Hallo, Firkant. Du ser tørr ut.
Takk for at dere kom hit til lysningen.
Vi skal leke en lek jeg har funnet på.
En ny lek?
Interessant.
Det er interessant.
I leken skal to av oss gjemme oss, og én skal lete.
Jeg kaller den skjulsel.
Oi! For en original idé.
Takk. Jeg er enig i at både leken og jeg er original.
Takk for det.
Først lukker jeg øynene og teller til 20, mens dere gjemmer dere.
Forsvinn!
Én, to, tre, fire.
Her, ja.
Fem.
-Seks. -Det er noe galt med hullet.
-Sju, åtte. -Jeg får lete videre.
-Unnskyld, Sirkel. Jeg så deg ikke.' -Ni.
Ti, elleve, tolv.
-Må gjemme meg... -Tretten.
-Fjorten. -Ikke dum deg ut.
Å, nei! Tiden er snart ute. Lot jeg ovnen stå på?
Atten, nitten.
Tjue!
Hva er dette?
Fant deg!
Firkant, neste gang bør du finne et ordentlig gjemmested.
Og Sirkel, du svevde bare litt høyere enn vanlig. Funket ikke.
Visste ikke at du kunne se så høyt.
Sirkel, nå skal du lete. Firkant og jeg gjemmer oss.
Kom igjen.
Én, to, tre, fire.
Fem.
Jeg må finne riktig vinkel. Og bøye meg så de ikke ser meg.
Håper dette er bra nok... Men ikke for bra.
Jeg vil bare gjøre alt riktig.
Liker jeg dette?
-Fant deg! -Ja vel.
Nå når alle er enige om at min nye, originale lek er en hit,
-...tror jeg vi kan avslutte. -Bra jobba, Trekant.
Takk. Og ha det.
Og fortell alle om skjulsel, leken med det udødelige og uforglemmelige navnet.
Bra.
Hva mer? Jeg kunne ryddet i bokhyllen igjen.
Jeg gjorde det i morges, men det skader ikke.
Og jeg må... Jeg må...
Kan jeg det?
For Firkant var visst dette mer enn et gjemmested.
Hei der, små venner.
Oi.
Det kan være så fint med et spesielt lite sted som bare er ditt.
Det ser ut som Firkant nyter det.
Så det er nok best å la ham være i fred. Vi venter ute.
Firkant glemte tiden.
Det kan være fint.
Firkant begynte å gå hit iblant.
Det var noe her som føltes godt.
-Firkant? -Hæ?
Gjemmer du deg ennå? Beklager, kompis. Det er gammelt nå.
Vi har gått videre til neste.
En lek der vi løper rundt og tar hverandre.
Jeg kaller den førsten.
Oi, enda en original lek. Vil dere komme inn?
Gjerne.
Det er ganske fint her.
Ja, jeg liker den forsiktige dekoren.
Har du brodert dette selv?
Bra opplegg.
Men du har maur. Jeg kan hjelpe deg.
-Jeg tenkte du ville ha inn litt lys. -Takk.
Jeg skjønner hvorfor du henger her.
Det er ikke skjulsel eller førsten, men det er en ganske bra ny stor greie.
Vent, det er en normalstor greie.
Barken her har stilig overflate.
-Takk for oss. -Gleder meg til å komme igjen.
Ja! Det kunne liksom vært vårt sted.
Det var hyggelig å se dere begge.
Ha det, Firkant. Vi ses.
Fred!
Firkants sted føltes annerledes.
Firkant gikk ikke tilbake.
Ikke senere heller.
La oss se hva han driver med isteden.
OK. Alfabetisk er lett, men å sortere etter størrelse eller farge er bedre.
Og hvor skal jeg ha de store tegneseriene?
Hvor kommer alle smulene fra? Jeg må kjøpe et brett. Eller det er litt stygt.
Ikke for varm te. Og ikke for sterk. Ikke forsove meg i morgen.
Du kan alltid finne tilbake til stedet ditt. Selv om du ikke er der.
BASERT PÅ "TREKANT", "FIRKANT" OG "SIRKEL" AV MAC BARNETT OG JON KLASSEN
Tekst: Trine Haugen