Спокойният миг, когато нощта отстъпва пред утрото,
а всички са още в леглата.
Но не и Квадрат.
Днес е редовният му
двумесечен полугодишен Ден за идеално почистване на плажа.
Ама наистина щателно почистване.
Имаше доста за хвърляне.
Мощната буря от предната вечер бе изхвърлила на брега какво ли не.
Какво е това?
Хитрец!
"Дълга разходка. Изброих 30 нови палми.
Обичам палачинките на Квадрат.
Тайната съставка явно е канела."
Чакай, какво? Квадрат?!
Квадрат не познаваше друг Квадрат.
Кой го е писал? Откъде знаеш за канелата в палачинките?
Това е тайна!
Успокой се, Квадрат. Сигурно е бил Триъгълник.
Повтаря, че е супердегустатор.
Ще му върна бележката му.
Квадрат!
Това е нещо лично!
Моята бележка?
"От листенцата ме засърбява, но цветовете са красиви.
Май ще вали. Триъгълник говори насън."
Най-често ти ме виждаш заспал.
Историите ти ме приспиват.
Но не говоря насън!
Всички знаем, че говориш.
Това не е от мен.
Дойдох да ти покажа бележка,
която разкрива тайната съставка на палачинките.
Канелата, естествено.
Чакай. Наясно си какво значи това.
Очевидно е. На острова има шпионин.
Събира тайните ни и ги тъпче в бутилки.
Но кой е той? И защо?
Чакай! Ами Сфера?
Сфера! Ами да. Явно това беше отговорът.
Може би ще ни посъветва как да се оправим с шпионите.
Не! Шпионите пишат за теб и мен, не за нея. Няма да я намесваме.
Дали и в този момент ни наблюдават?
Трябва да запазим спокойствие и...
"Послание в бутилка".
Чети! Чети!
"Луната бе така ярка, че пих повече вода. Триъгълник взе йойото на Квадрат..."
Чудех се къде е. - Щях да го оправя и върна.
Чакай, ти си го счупил?!
Не се разсейвай. Още нещо тайно, което може би съм направил?
Сигурно е - наблюдават ни.
В критични моменти дори разумният Квадрат се колебаеше.
Случва се на всеки.
Добре. Ще говорим между четири стени.
Може би и в момента ни подслушват.
Добре, добре.
Предпазливостта е...
Какво? - Тук не е безопасно. Подслушват дома ми.
Сигурен съм, че не е микрофонче.
Остава да познаят, че има лимон в бисквитите ми...
Вече се издадох.
Ще разберем какво става. Да помислим.
Какво искат шпионите от нас?
Лична информация.
Особено за навиците ни за сън и палачинки.
Именно. А ние им сервираме тайните си на поднос.
А когато най-малко очакват - бум! - падат в капана ни.
Кой капан? - Имай ми доверие. Облечи го.
Да, да.
Достатъчно дълбоко е. Приготви се, докато покрия отгоре.
Готови сме. - Идеално.
Да се държим като себе си, шумно.
Щом някой шпионин дойде да краде тайните ни - бум!
Пада в дупката. Разкарай камуфлажа. Време е за шоу.
Нямам търпение да хапна
от превкусните палачинки, щом приятелят ми Триъгълник се събуди.
Така. Къде е тайната ми канела?
И ето, сънувам всичките си тайни.
Ето ви и вас.
Сфера! - Сфера!
Къде ли не ви търсих.
Защо сте изкопали дупка? Някой може да падне.
И ще е по план! Ловим шпиони.
Намерихме тези бутилки, а в тях - бележки с всички наши тайни.
Какво правите с тях? Нали не сте ги прочели?
Как няма да ги прочетем. Но ти недей!
В тях има свръхсекретна информация.
Знам какво пише там. Бележките са мои.
Трябваше да се сетят.
Това са лични бележки.
Ти си шпионинът, така ли?
Шпионин ли? Какви ги говориш?
Добре, ще ви кажа. Но само да сте ми се присмели!
Понякога съм объркана и трябва да вкарам чувствата си в ред.
Записвам мислите си и ги мятам в океана.
Носи ми успокоение да ги гледам как отплават.
Явно бурята ги е изхвърлила обратно на острова.
Не мога да повярвам, че сте ги прочели. И ме е срам.
Извинявай. Побъркахме се, че тайните ни са разкрити.
И затова прочетохте всички мои тайни, така ли?
Не се замислихме. Няма да се повтори. Честна дума.
Закълнете се.
Заклеваме се.
Добре, няма нищо. Не сте знаели.
Това е недоразумение. Да забравим.
Квадрат, в календара ми е отбелязано, че днес е твоят
двумесечен полугодишен Ден за идеално почистване на брега.
Така е. И всички песъчинки са под конец.
Значи днес е идеален ден за плаж.
Имаме и палачинки за похапване.
Какви глупчовци сме! Да си мислим, че ни шпионират.
Макар че, като знам, че е Сфера, постоянно се питам за другите неща,
които сигурно е писала за нас и пускала в бутилки.
Ехо, момчета.
Да. След днешния ден ще има доста за размисъл.
Явно само океанът ще е наясно.
Ще се видим утре, нали? Вземам си една за из път.
В много добро настроение е.
Малко прекалено добро за вкуса ми.
Трябва да се доберем до бутилката. - Какво?! Да не си полудял?
Ето я. Не си ли любопитен какво е писала?
Сигурно ни е насолила здраво, щом ядът й мина така бързо.
Не мислиш ли?
Как може да предложиш подобно нещо!
Беше доста ядосана преди. Почти целия ден седеше настрани.
Засякох я, че се бе втренчила в мен, докато пълнех кофата.
Със сигурност е писала за нас. Може би можем да...
О, не! Квадрат, бива ли така?
Не, не можем да го направим. Не, разбира се!
Можем да я вземем, да прочетем бележката и да я върнем в морето.
Сигурно текстът е язвителен.
Ами ако бъде изхвърлен на далечен бряг и някой го прочете.
"Този Квадрат е доста противен тип", ще си каже.
Противен? - Или по-зле.
Може да е разкрила друга съставка на палачинките ти.
Чети! Чети, Квадрат.
Добре, добре.
Прости ми, Сфера.
"Двамата се заклехте, че няма да четете дневника ми."
Находка?
Как можахте!
Тройна клетва... - Не. Никога вече, до смъртта!
Повярвай ни! - Кълнем се.
Стига! Вече никога няма да ви имам доверие.
Права е. И аз не ни вярвам. Ужасни сме.
Така е. Непоправимо ужасни.
Не мога. Ще си вървя.
Не намерих бутилка.
Квадрат бързаше за среща със Сфера и Триъгълник,
който беше казал, че има нещо много важно за обсъждане.
Само да не закъснея.
Триъгълник спомена за ново "яко нещо".
Дано не се проточи. Още не съм полял цветята, има мръсни чинии.
Вече се потя. Дано не забележат.
Здравей, Квадрат. Сухичък си.
Благодаря, че дойдохте на тази полянка. Ще играем на нещо, което тъкмо измислих.
Нова игра ли?
Интересно.
Наистина е така.
В тази нова игра двама ще се крият, третият ще ги търси.
Нарекох играта "Покрий се и намери".
Колко оригинално!
Няма как да не се съглася, че играта е оригинална, аз също.
Благодаря.
Започваме. Ще затворя очи и ще броя до 20, докато вие се скриете, а?
Изчезвайте!
Едно, две, три, четири...
Тук ще е.
Пет.
Шест. - Тази дупка не е наред.
Седем, осем... - Ще търся още.
Олеле, извинявай. Не те видях.
Десет.
Единайсет, дванайсет.
Да се скрия...
Хайде, не се издънвай!
Нямам време!
17... - Изключих ли фурната?
Двайсет!
Какво е това?
Пу за теб!
Искрено те съветвам другия път да си намериш скривалище.
Ти, Сфера, само се рееше малко по-високо от обичайното. Без полза.
Не знаех, че виждаш толкова нависоко.
Сфера, твой ред е да търсиш. Ние с Квадрат ще се крием.
Хайде, хайде.
Едно, две, три, четири.
Да намеря подходящ ъгъл.
Трябва да залегна да не ме види отвън.
Дано мястото е добро. Но не прекалено.
Да решат, че играя добре.
Харесва ли ми?
"Специалното място на Квадрат".
Пу за теб!
Добре.
След като сме единодушни, че новата ми оригинална игра е хит,
можем да се прибираме.
Добре. Браво, Триъгълник.
Благодаря. Чао.
Разправяйте навред за "Покрий се и намери",
играта с безсмъртно и незабравимо име.
Добре.
Какво остава да свърша?
Може да пренаредя лавицата.
Ама сутринта я пренаредих. Не пречи де.
Трябва да...
Дали мога?
За Квадрат това не беше просто скривалище.
Здравейте, дребосъчета.
Понякога е чудесно
да намериш мъничко местенце, което да е само твое.
По всичко личи, че Квадрат се наслаждава истински.
Най-добре да не му пречим. Ще изчакаме отвън.
Беше се отнесъл.
Добре е да го правим понякога.
Квадрат започна да идва тук от време на време.
Незнайно защо, тук се чувстваше добре.
Квадрат, ти ли си там?
Още ли се криеш? Извинявай, но това вече е старо.
Вече сме на следващото яко нещо.
Игра, при която тичаме и се докосваме.
Кръстих я "Тупни".
Още оригиналности! Ще влезете ли?
Добре.
Тук е много приятно.
Харесва ми ненатрапчивият декор.
Сам ли го избродира?
Подредено е с вкус.
Само дето имаш мравки. Ще ти помогна.
Мислех, че ще искаш още светлина.
Благодаря.
Разбирам защо стоиш тук.
Не е "Покрий се и намери", нито "Тупни", но е следващото яко нещо.
Чакай, не. Това е средно якото нещо за момента.
Тази кора е много приятна на пипане.
Благодаря, че ни пусна. - Нямам търпение пак да дойда.
Да! Струва ми се, че може да се превърне в нашето място.
Може. Радвам се, че се видяхме.
Чао, Квадрат. До другия път.
Със здраве.
Мястото на Квадрат не беше същото.
Той не се върна тук скоро.
Не се върна и доста по-късно.
Я да го нагледаме да видим какво прави.
Лесно е да е по азбучен ред.
Но по размер и цвят може да е по-изрядно.
Какво да правя със свръхголемите?
Откъде са тези трохи! Трябва да си купя подноси. А може би е безвкусно.
Да не просроча кисненето на чая,
да не се успя утре...
Можеш да се оттеглиш в своето кътче.
Дори да не си там.
АВТОРИ МАК БАРНЕТ И ДЖОН КЛАСЪН
Превод на субтитрите Анна Делчева