Vēl viena jauka diena uz salas.
Tādos rītos kā šis Lode, Kvadrāts un Trijstūris satiekas netālu no pludmales,
lai baudītu virtuļus un kakao.
Man virtuļi ir apnikuši!
Trijstūri, kā var apnikt virtuļi?
Visa tā mērcēšana. Mērc, mērc, mērc!
Nogurdinoši. Garlaicīgi.
Kurš grib visu mūžu pavadīt mērcējot?
Nu tad nemērcē!
Bet mērcēti virtuļi garšo labāk.
Tad mērcē!
Jūs vispār klausāties? Es gribu mērcētus virtuļus.
Tikai negribu mērcēt pats.
Man ir ideja.
Es uzbūvēšu ierīci, kas mērcēs manā vietā.
Vienkāršu virtuļu mērcēšanas mašīnu. Tieši tā! Izcili!
Man vairs nevajadzēs mērcēt virtuļus.
Ik rītu varēšu lepni atpūsties, jo man būs jauks virtuļu mērcētājs.
Man jāiet.
Nu, labi.
Bet neaizraujies!
Kā to saprast - "neaizraujies"?
Lode pieklājīgi klusēja,
bet Trijstūra mazās idejas mēdza kļūt pārāk lielas.
Vieglas emocijas - nekontrolējamas.
Viss mēdza samilzt kā sniega bumba, sēne, balons.
Vienkārši sakot, Trijstūris dažreiz aizrāvās.
Es neaizraujos.
"Trijstūris aizraujas".
Trijstūri!
Pagaidiet, pagaidiet, pagaidiet!
Pagaidiet! Pagaidiet! Pagaidiet!
Atnācām apskatīt tavu virtuļu mērcētāju.
Pareizi. Jā. Tas vēl nav pabeigts.
Kas ir tas?
-Kas ir kas? -Tas.
Tas! Nekas.
Tas ir kaut kas cits. Lieta.
Tā ir jauka lieta,
kas noteikti nav milzu virtuļu mērcētājs.
-Paldies, ka atnācāt. Uz redzīti! -Bet… Nu labi.
Atvaino, ka iztraucēju. Aizmirsu savu mīļāko…
Tas ir… Tas ir…
Tas bija milzu virtuļu mērcētājs.
Mums droši vien vajadzētu izstāstīt par to Lodei.
Kāpēc? Viņa atkal teiks, ka es aizrāvos.
Bet es neaizraujos!
Labi, labi, bet ja nu tomēr kaut kas noietu greizi, Lode to varētu labot.
Lode domā, ka māk visu.
Jā. Viņa ir apbrīnojama.
Šī ietaise ir pilnīgi droša.
Kad man ir vadības ķivere, tā atdarina ikvienu manu kustību.
Nekas nevar noiet greizi.
Skaties!
Nu, vismaz spuldze darbojas.
Vienalga. Kā jau teicu - pilnīgi droša.
Tikai jānovērš dažas nepilnības.
Droši vien būs jāpārveido mazliet lielāka.
Jā!
Labi. Vienkārši dari to pašu, ko es.
Lūk, šādi.
Tu netrāpīji, brašuli. Lūk, šādi.
Lūk, šādi.
Lūk, šādi! Lūk, šādi! Šādi, šādi, šādi!
Ei, tā bija mana krūze!
Ej pakaļ!
Beidz mani atdarināt!
Tas nav smieklīgi!
Tas ir nekontrolējams!
Ak nē.
Tas nav labi.
Kas noticis?
Nekas.
Vai to nevar izslēgt?
Laikam jāizstāsta par šo Lodei.
Nē! Viņa atkal teiks, ka es aizrāvos.
Bet Lode var to labot.
Nē! Mēs varam to labot. Tu un es, Kvadrāt.
Tikai mēs divi, strādājot kopā kā pāris. Duets.
Protams, viegli nebūs.
Būs vajadzīga drosme un gudrība, un lērums komandas darba.
Divu dalībnieku komanda!
Divi prāti, divas sirdis, divi draugi.
Tādi draugi, kas vienmēr sadarbojas, lai atrisinātu problēmas,
un kas nekad neteiktu, ka es aizraujos,
jo es neaizraujos!
Jā, man noteikti jāizstāsta par šo Lodei.
Trijstūris ir aizrauts!
Es centos viņu brīdināt.
Teicu: "Trijstūri, tev rodas maza ideja, bet tad tā kļūst lielāka.
Un drīz viss noiet greizi."
Nē, nē. Tas ir - jā. Bet nē.
Trijstūris uzbūvēja virtuļu mērcētāju, bet tas satrakojās un aizrāva viņu prom.
Palīdziet, lūdzu!
Ko tu darīsi?
Es izslēgšu to slēdzi.
Atrodi drošu vietu!
Lode!
Sveiks, Trijstūri!
Tev bija taisnība. Esmu aizrauts.
Smieklīgi, jo ir noticis tā, kā tu teici,
-tikai mazliet citādi. -Es saprotu. Turies!
Man patīk, kad viņa dara ko tādu.
Slēdzis ir aizmugurē.
Vai tu varētu to izslēgt? Lūdzu!
Tieši to es cenšos darīt.
Jā! Jā, jā, jā!
Uzmanīgi! Sargi Trijstūri!
Aiziet, Lode! Tu to vari!
Jā!
Jā! Jā.
Tikai uzmanīgi ar manu… Ak vai!
Tu mērcē!
Tu mērc…
Dod šurp slēdzi!
Uzmanies! Esmu tev aiz muguras!
Jauki! Mana krūze.
Tā nesaplīsa.
Nu, vai kāds vēlas virtuļus?
Un tā
Trijstūra milzu virtuļu mērcētājs kļuva par jauku, mazu saliņu.
Lielisku vietu, kur trim labiem draugiem rītos pulcēties
un baudīt virtuļus,
kas vienmēr garšo labāk, ja ir pamērcēti kakao.
Mērc, mērc, mērc!
Ik rītu, kad Kvadrāts pamostas, viņš zina, kas jādara.
Viņš saklāj gultu.
Viņš iztīra zobus.
Viņš iziet no mājas vienā un tajā pašā laikā…
un pa vienu un to pašu ceļu…
dodas uz vienu un to pašu vietu.
Kvadrāts kāpj lejup līdz pašai alas apakšai.
Un, nonācis tur, viņš dara vienu un to pašu.
Viņš izvēlas kluci no kaudzes pazemē.
Viņš stumj kluci uz augšu un ārā no alas.
Viņš nogādā kluci kaudzē kalna galā.
Tas ir viņa darbs.
Un nākamajā rītā viņš dara to pašu.
Kvadrāts dara vienu un to pašu
dienu no dienas.
Un tieši tā viņam patīk.
"Kvadrāta citādā diena".
Kādu rītu, kad Kvadrāts devās kalnā augšā,
Lode devās lejā.
Kvadrāt, tu esi ģēnijs.
Es nezināju, ka esi tēlnieks.
Jā.
Kas ir tēlnieks?
Tēlnieks klučus pārvērš mākslā.
O, jā. Es saprotu, kā tu to domā.
Taču patiesībā nesaprata.
Šī ir brīnišķīga skulptūra.
Izskatās uz mata kā tu.
Jā. Laikam jau tā ir brīnišķīga.
Nē! Tā ir vairāk nekā brīnišķīga. Tā ir ideāla.
Tagad tev jāuztaisa mana skulptūra.
Ko? Bet es…
Ideāla lode.
Es atgriezīšos pēc tās rīt pēcpusdienā.
Atā, ģēnij!
Es tikai stūmu to kalnā.
Lode, man tev kas jāpasaka!
Bet viņa jau bija prom.
Ai, bāc!
Tā. Man jāpanāk, lai šis klucis izskatītos pēc Lodes.
Un Lode ir ideāla.
Tātad man šis jāuztaisa ideāls.
Labi. Es to varu.
Labi. Labi.
Un ja nu es…
Uzmanīgi!
Es to varu labot. Man tas tikai mazliet jānolīdzina.
Labi, neņem galvā!
Tagad esmu tēlnieks.
Es to varu. Lodes dēļ.
Ai, skāde!
Nē, nē, nē!
Tas nav ideāls.
Kvadrāts strādāja
un strādāja,
un strādāja.
Nē!
Kvadrāts bija sadrupinājis visu kluci.
Pāri nepalika nekas.
Viņam apkārt bija gruveši.
Lai kas būtu pretstats ideālam, šis tas ir.
Es palikšu nomodā visu nakti un izdomāšu, kā to uztaisīt.
Kvadrāts aizmiga.
Kad Kvadrāts no rīta pamodās…
viņš nezināja, ko darīt.
Kuru es mānu?
Es stumju klučus. Es tos neveidoju.
Es neesmu ģēnijs.
Ko Lode domās, kad atgriezīsies un ieraudzīs šo jucekli?
Viņa sapratīs, ka neesmu ģēnijs.
Kā es ar viņu runāšu? Ko viņai teikšu? Ko man darīt?
Zinu.
Iešu un paslēpšos savā alā.
Palikšu tur visu dienu. Visu nedēļu. Uz visiem laikiem!
Es dzīvošu pazemē ar klučiem, ar tārpiem.
Visas dienas būs pilnīgi vienādas!
-Vēl varu paspēt aizbēgt. -Sveiks, ģēnij! Es ierados agrāk.
Vai pabeidzi?
O jā. Visam beigas.
Ak vai! Tā ir…
Tā bija skaista.
Tā bija valdzinoša.
Tā esmu es.
Tā ir ideāla.
Tiešām?
Jā.
Tu esi ģēnijs.
Paldies.
PAMATĀ - MAKA BĀRNETA UN DŽONA KLASENA GRĀMATAS TRIJSTŪRIS, KVADRĀTS UN LODE
Tulkojusi Aija Apse