A FORMA-SZIGET
Négyzet nagyon komolyan veszi a reggeli rutinját.
Jobban érzi magát, ha a dolgok a helyükön vannak.
Mondhatjuk, hogy Négyzet pont így szereti a dolgokat.
Most megvagy!
Háromszögnek is van reggeli rutinja.
Minden napját úgy kezdi, hogy megtréfálja Négyzetet.
Például másnap reggel…
Megvagy!
És az azt követő reggelen.
Megvagyok. Tudom.
És az azt követő… Tudjátok, mi jön.
De egyik reggel
Négyzet úgy döntött, hogy ez már túl sok.
Négyzet be akarta bizonyítani, hogy ő is tud tréfát űzni.
Tréfát fog űzni Háromszöggel, de olyan nagyot,
hogy felülmúl minden tréfát, ilyen csínyt Háromszög egymillió év alatt sem süt ki!
Ezután Háromszögnek eszébe sem jut többé megtréfálni őt!
Jókora tréfát űzök Háromszöggel!
„Négyzet jókora tréfája.”
Oké. Most én fogok jókora tréfát űzni Háromszöggel.
Négyzet munkálkodni kezdett a nagy csínyen.
Mondom: „Én leszek a háromszög, te a béka.”
Aztán cseréltünk.
Tessék?
Ő háromszög akart lenni. Gondoltam, leszek béka.
De nem vagyok nagy ugró.
Háromszög reggeli rutinja nem hasonlított Négyzetére.
Hahó?
Négyzet elterelése bevált.
Itt volt az alkalom. Háromszög odalesz a meglepetéstől!
Megvagy!
Helló, Négyzet.
„Helló” bizony!
Észrevettél valami szokatlant a mai reggelidnél?
Szokatlant…
Kortyolok a bögrémből, amíg gondolkozom.
Ó, igen! Egyvalamit észrevettem.
Ott álltál a kanapém mögött.
Általában nem vagy a kanapém mögött, mikor reggelizem.
Legalábbis nem tudok róla. Nem nézem meg mindig.
Nem igazság, Kör.
Mennyi időt fektettem a tökéletes tréfába,
és észre sem vette.
Azt mondod, elmozdítottad a csészéjét?
A bögréjét. A kedvenc bögréjét.
Ha így elmozdítanák a kedvenc bögrémet, nem is tudom, mit csinálnék.
Értem. Hát, Négyzet, jól ismerem Háromszöget,
és ha tényleg meg akarod tréfálni,
ha annyira meg akarod tréfálni, hogy eszébe se jusson többet téged megtréfálni,
akkor kicsit nagyobbat kell kitalálnod.
Nagyobbat? Mint a bögre?
Nagyobbat. Sőt, óriásit.
Tudom a tökéletes megoldást. Mi lenne…
Nagyobb. Óriási. Megvan!
Ezúttal úgy megtréfálom, mint annak a rendje!
Köszi, Kör!
Megvagy!
Szia, Négyzet.
Mi… Menj…
Egy teknős van az ágyamban!
Megvagy…
Hát szia, kis barátom.
Bejöttél a hidegből?
Nem tudom, hogy kerülsz ide, de maradhatsz, ameddig csak akarsz.
Úgy látom, egy kis szeretetre vágysz.
És abból sokat tudok adni neked.
Teknőc.
Reménytelen. Háromszög megtréfálhatatlan.
- Nagy csíny volt? - Persze hogy nagy.
Elferdítettem a képét, összekötöztem a bakancsát.
Még egy teknőcöt is tettem az ágyába, és most a legjobb cimbik.
Négyzet, figyelj.
Ahogy mondtam, ide valami hatalmas kell.
Ez hatalmas volt!
Nem. Háromszög igazi megtréfálásához olyasmi kell, ami…
gigantikus!
Igazad van.
Olyan kell, ami gigantikus!
Megvagy!
Várjunk. Négyzet, te most megtréfáltál?
Aha. Mit szólsz?
Ügyes próbálkozás, gondolom.
De ez nem a te műfajod.
Amúgy meg megtréfálhatatlan vagyok.
Csakugyan?
Hűha! Bevallom, Négyzet, nem vártam tőled, hogy…
Ó, ejnye!
Jaj, ne.
Ne, ne!
Hát ez egy kicsit túl nagy volt.
Négyzet, tréfából összedöntötted az egész házamat.
És a hegyeket is.
Megvagy?
Ilyen nagyon bizonyítani akartad, hogy meg tudsz tréfálni?
Kör azt mondta, nagy legyen, aztán hogy hatalmas, aztán gigantikus.
Úgyhogy… ezért csináltam gigantikusra.
Ez nem csupán „gigantikus”.
Ez egészen…
eszméletlen!
Nekem soha eszembe sem jutna ekkora csínyt tenni!
És már épp arra gondoltam,
hogy nem tréfállak meg minden reggel.
Igazából én pontosan ezt…
Mekkora bolond voltam!
Ez rengeteg ötletet adott új tréfákhoz, amikkel beugrathatlak!
Ilyen nagyokhoz! Nagyobbakhoz! Hatalmasabbakhoz! Gigantikusabbakhoz!
A tréfaháborúnk sosem ér véget. Csak…
Kör büszke volt a kertjére.
A becses rózsáira.
A fenséges körtéire.
Ezekre a rózsapiros retkekre.
Erre a sütőtökre, ami… Hűha, ez egy nagyon nagy tök.
De Kör legdédelgetettebb növénye, amire a legbüszkébb volt,
egész kertjének legnagyobb kedvence,
ez a növény volt itt.
Mondjuk… Ránézésre nem nagy szám. Még nem.
- Szervusz, Kör! - Szia, Háromszög.
Mit csinálsz?
Várom, hogy ez a növény kivirágozzon.
Hát, én megyek, és ravasz tréfát űzök Négyzettel. Jössz?
Bocsi. Nem lehet.
A növény miatt?
Igen.
De a tréfám olyan vicces lesz.
Háromszög, látod ezt a növényt?
Százévente csupán egyszer virágzik.
Tudod, milyen nehéz egy ilyet felnevelni?
Mindent tökéletesen meg kell tervezned egy évszázadon át.
Mindennap énekeltem ennek a növénynek.
Árnyékoltam, ha túl napos volt az idő…
…és oltalmaztam, ha túl hideg volt.
Leszedtem róla a bogarakat, kihúztam a gyomokat.
És ma nekem fog virágozni.
És csodaszép lesz.
Oké. Akkor majd tali. Remélem, jól megy a növényezés.
Jól fog menni. Minden a tervem szerint halad.
„Kör terve füstbe megy.”
Hé.
Tedd le.
A növényt.
Az enyém. Látni akarom, ahogy kivirágzik.
Az az én növényem!
Óvatosan.
Most megvagy.
Egy, kettő…
Add vissza!
Ó, na, azt már nem.
Szia. Gyere ki.
Adok neked valamit.
Bizony. Ez a tiéd.
Az egész a tiéd.
De vissza kell adnod, ami az enyém.
Rajta. Cseréljünk.
Mi lesz? Te is ezt szeretnéd.
Hé!
Az az én növényem!
Gyerünk. Rajta.
Szia, Kör. Hogy megy a növényezés?
Nem túl fényesen.
Hogy halad a ravasz trükköd?
Nagyon fényesen.
Pá!
Gyere vissza, Háromszög!
Szia, Kör.
Háromszög, gyere vissza!
Várj!
Kérlek. A növényem.
Száz éve nevelem azt a növényt.
Látni szerettem volna, ahogy kivirágzik.
Mindent jól csináltam. Mindent elterveztem.
Miért szaladtál el?
Miért csalogattál el egészen idáig?
Hogy elrontsd a napomat?
Miért?
Válaszolj!
Nem ez volt a tervem.
Kör egy olyan helyen találta magát, ahol még sosem járt.
Eltévedt.
Csak vissza szeretnék menni a kertembe.
Mi ez?
Jó ég.
Vadon nőnek.
Mi…
Nahát!
Köszönöm.
MAC BARNETT ÉS JON KLASSEN „TRIANGLE”, „SQUARE” ÉS „CIRCLE” CÍMŰ KÖNYVEI ALAPJÁN
A feliratot fordította: Speier Dávid