Квадрат е много стриктен с режима си сутрин.
Обича всичко да е на мястото си.
Може да се каже, че обича всичко да е под конец.
Изиграх те!
И Триъгълник има утринни привички.
Започва деня си, спретвайки номер на Квадрат.
На следващата сутрин...
Изиграх те!
И на следващата...
Изигра ме. Знам.
И на следващата... Ясно ви е.
Но една сутрин
Квадрат реши, че това е продължило твърде дълго.
Щеше да докаже, че и той може да прави номера.
Науми си да спретне на Триъгълник такъв номер,
че да засенчи всичко, което той би измислил занапред.
След този номер на Триъгълник нямаше да му щуква да му върти други.
Ще извъртя страхотен номер на Триъгълник.
"Страхотният номер на Квадрат".
Ще погодя на Триъгълник голям номер.
Квадрат се залови с подготовката.
"Аз ще съм триъгълник, ти - жаба."
Разменихме се.
Какво става?
Искаше да е триъгълник, аз - жаба. Но не съм скоклив.
Сутрин Триъгълник не правеше като Квадрат.
Ехо?
Квадрат го бе разсеял.
И сега имаше шанс да изиграе Триъгълник.
Изиграх те!
Здрасти, Квадрат.
Точно така!
Да забелязваш нещо по-особено днес?
Особено ли?
Я да си пийна от чашата, докато мисля.
Да. Забелязах нещо.
Ти беше там, зад дивана ми.
Обикновено не си там, когато закусвам.
Доколкото знам де. Нямам навика да проверявам.
Не е честно.
Отделих много време да бъде страшен номер, а той сякаш и не забеляза.
Казваш, че си преместил чашата му.
Чашата му. Любимата му чаша.
Ако сменят мястото на моята чаша, ще откача.
Ясно. Виж, Квадрат, познавам Триъгълник много добре.
Ако ще му правиш номер,
за да го наредиш така, че да не се сети повече да си прави шеги с теб,
ще ти се наложи да направиш нещо по-крайно.
От преместване на чашата?
Още по-крайно. Екстремно.
Сетих се за идеалния номер.
По-крайно. Екстремно. Ясно!
Този път ще му свия нечуван номер.
Сфера, благодаря!
Изиграх те!
Здрасти, Квадрат.
Как...
В леглото ми има костенурка!
Изиграх те!
Здравей, малко приятелче.
Вън е студено и си се приютило тук?
Не знам как си се озовало там, но остани колкото искаш.
Изглежда имаш нужда от любов.
А аз имам много за раздаване.
Костенурка.
Отчаян съм. Триъгълник е брониран срещу номера.
Действа ли по-крайно? - Естествено!
Изкривих картините и завързах обувките му,
пъхнах костенурка в леглото му, а станаха първи приятели.
Квадрат, послушай ме.
Повтарям се, но трябва да е нещо крайно.
Направих крайни крайности.
За да спипаш Триъгълник натясно, номерът трябва да е
екстремен!
Права си.
Трябва да измисля нещо екстремно!
Изиграх те!
Я чакай. Квадрат, да не би да ми врътна номер?
Как ти се струва?
Като за опит става.
Но не ти идва отвътре.
А и аз съм брониран за номера.
Така ли било?
Честно, Квадрат, не го очаквах.
Майчице!
О, не.
Не, не!
Това вече беше прекалено крайно.
Квадрат, номерът ти разруши къщата ми.
И планината.
Изиграх те.
Стигна до крайност, за да видя, че можеш да ме изиграеш?
Сфера предложи да направя нещо крайно, екстремно.
И аз направих нещо екстремно.
Това не беше просто екстремно.
Това беше...
Беше нещо...
грандиозно!
Не бих се сетил за такъв як номер.
Вече си мислех, че искаш да спра да ти въртя номера.
Да, точно това е.
Колко съм бил тъп!
Това ми дава безброй нови идеи за номера!
Ще те надскоча. Ще е по-крайно, по-по-най-екстремно!
Войната ни на номера няма да свърши!
Сфера се гордееше с градината си.
Със скъпоценните рози. С вкусните круши.
С румените репички.
И с тази тиква, която е огромна.
Но най-ценното й цвете, това, с което се гордееше,
любимото сред любимите й,
беше ето това растение.
Не е нещо впечатляващо.
Засега.
Привет, Сфера! - Здравей.
Какво правиш?
Чакам цветето да цъфне.
Отивам да извъртя подлярски номер на Квадрат. Идваш ли?
Съжалявам. Не мога.
Заради растението ли?
Да.
Да знаеш само колко смях ще падне!
Триъгълник, виждаш ли това цвете?
Цъфти веднъж на сто години.
А колко трудно се отглежда!
Трябва да планираш без грешка всичко за сто години!
Всеки ден му пеех.
Правех му сянка, ако е много слънчево.
И заслон, ако е много мразовито.
Чистех го от насекоми, плевях наоколо.
И днес то ще цъфне за мен.
Ще е много красиво.
Чао. Дано планът за растението успее.
Да. Всичко ще стане точно по плана.
"Планът на Сфера се проваля".
Здрасти.
Пусни го.
Растението.
Мое е. Искам да видя как цъфва.
Това е моето растение.
Кротко...
Ще те пипна.
Едно, две...
Върни ми го!
Не, не смей.
Здрасти. Излез навън.
Нося ти нещо.
Да, за теб е.
Можеш да я изядеш.
Но ми върни откраднатото.
Хайде, да се спазарим.
Хайде де. Искаш я, не отричай.
Цветето си е мое.
Хайде, хайде...
Здрасти, Сфера. Как върви планът?
Среща спънки.
Как върви с номера?
Неотразимо.
Чао.
Триъгълник, връщай се веднага! - Здравей, Сфера.
Триъгълник, върни се!
Спри!
Моля те. Моето растение...
Сто години отглеждам това цвете.
Исках да видя как разцъфва.
Правех точно каквото трябва. Имах план.
Защо избяга?
Защо ме доведе до това далечно място?
За да провалиш този ден ли?
Защо?
Кажи ми!
Планът ми не беше такъв.
Сфера се озова на място, където не беше ходила.
Беше се изгубила.
Искам да се върна в градинката.
Какво е това?
Какво нещо!
Диви цветя.
Как...
Благодаря ти.
АВТОРИ МАК БАРНЕТ И ДЖОН КЛАСЪН
Превод на субтитрите Анна Делчева