Firkant vil gjerne slappe av en stund hver dag og lese en god bok.
Dette var yndlingsstedet hans. Lyset fra vinduet var perfekt å lese i.
"En morgen møtte musa en ulv..."
Og hvem er du, da?
For en vakker, mystisk palme du er.
Men skulle ønske du vokste litt til høyre, så du ikke stengte for lyset.
Du er en bananpalme. Så heldig jeg er.
Det er spisetid, og jeg elsker bananer.
Firkant visste at palmen var helt spesiell.
Bananer var sjeldne på øya.
De regnes som den mest dyrebare frukten.
Oi, oi! To bananer bare for meg.
Da Firkant skulle nyte yndlingsfrukten sin, kom han på noe.
Han kjente en som var like glad i bananer som ham.
Sirkel.
Hva om han ga en banan til Sirkel?
Det ville vært en vennlig gest. Svært vennlig.
"Square’s Very Kind Gesture."
Oi, det ville vært så sjenerøst av meg.
Takk, Firkant.
Dette er en vennlig gest. Svært vennlig.
Så sjenerøst av deg.
Du er en god og viktig venn for meg.
Hipp, hipp, Firkant!
Og det er legenden om "Firkant den sjenerøse"
og hans svært vennlige gest.
Alt skulle bli så fint. Firkants vennlige gest kunne ikke vente.
Godt spørsmål.
Vi var gode venner fra før,
men det var bananen som gjorde oss til bestevenner.
Trekant? Å, ja da.
De kjente hverandre, men de var bare kompiser.
Jeg har det. Dette er bra.
Sirkel, dette er helt vilt.
Jeg hadde bananer i hagen i dag.
Å, jeg elsker bananer. Tusen takk.
De er jammen fine. Takk.
Mornings.
God ettermiddag.
-Hva sier dere til at vi drar ut på vift? -Artig måte å si "gå en tur" på.
Ja, men mye mer avslappet.
-Hvordan smaker bananen? -Den er så god.
Som livretten min, bare mye bedre. Så snilt av deg å gi meg disse, Firkant.
-Det var så lite. -Å, nei.
Disse er sjeldne og vakre.
Og du ga begge to til meg. Det er ikke lite, det er mye.
Jeg begynner å bli mett.
Vet du hva, Firkant? Jeg blir inspirert av sjenerøsiteten din.
-Trekant, vil du ha den andre bananen? -Slutt, da.
Hvorfor ikke? Vi lever bare én gang, så vidt jeg vet.
Stemmer det. Jeg hadde glemt at jeg ikke liker bananer.
For søtt.
Nå vel.
Jeg bør vel spise opp, selv om jeg syns det er ekkelt.
Det der gjør jeg ikke igjen.
Dette har vært veldig... gøy.
Men jeg må gå.
Er du sikker?
Nå er vi jo ved den fine åsen. Og den er ekstra fin i dag.
Vi har ikke engang stått der oppe. Den er jo der.
Nei. Beklager. Nei takk. Vet dere...
Bare hyggelig. Men jeg må gå.
Firkant var sint og skuffet. Og så fikk han dårlig samvittighet.
Og til slutt ble han lei seg.
Han ville ha skryt for å ha vært snill.
Og minst én banan.
Firkant måtte fikse dette.
Hvis palmen får flere bananer, skal jeg få det til.
Én til Sirkel. Én til meg. Jeg må bare vente.
Tiden gikk.
Dager, uker, måneder.
Og en dag fikk Firkant en sjanse til.
God ettermiddag, Sirkel.
Palmen min fikk to bananer igjen, og jeg tenkte:
"Hei, Firkant. Hvorfor ikke gi én til min gode venn Sirkel?"
"Firkant, jeg visste at du var sjenerøs, men dette er for mye.
Dette betyr så mye for meg."
Det er ingenting. Eller det er ikke ingenting.
Disse bananene er sjeldne og spesielle, så klart.
Men jeg syns du fortjener det.
"Du er en god og viktig venn for meg."
"God ettermiddag, Firkant." God ettermiddag, Sirkel.
Nå når Firkant hadde øvd
tusen ganger, ville den vennlige gesten gå helt feilfritt.
...gode venn Sirkel. Én til deg.
Jeg gir én til min gode venn Sirkel. Én til deg, og én til meg.
-Min gode venn Sirkel. God ettermiddag! -Hallo, Firkant. For en nydelig dag.
Du skulle si "god ettermiddag".
Min gode Sirkel-venn. Bananene mine fikk to palmer...
Unnskyld?
-Jeg vil gjerne ha mer bananer. -Men...
Hei, Trekant er her! Skal vi ikke dra ut på vift?
Men én til deg og én til meg.
Oi! Det var nydelig, men jeg blir litt mett.
-Trekant, vil du ha en? -Hvorfor ikke?
Vent. Jeg liker dem jo ikke.
Men jeg kjenner en som liker dem.
En som elsker dem.
Sirkel! Det er derfor du alltid får dem av Firkant.
Og nå får du min.
Men Trekant, sa hun ikke nettopp at hun var mett?
Jo, men hun kan spise den i morgen. God idé.
Det har du rett i. Jeg kan spise den i morgen.
For en vennlig gest. Det må jeg si, Trekant.
Du er en god venn som betyr mye for meg.
Typisk Firkant.
Stakkars Firkant.
Jeg skal få til dette, om det så blir det siste jeg gjør!
Firkant hadde mistet fire bananer. Men nå skulle han få det til.
Han måtte bare vente til det kom flere bananer.
God ettermiddag. Palmen min fikk to bananer igjen.
Og da tenkte jeg: "Firkant, hvorfor ikke gi én til din gode venn?"
Én til deg, og én til meg.
Takk, Firkant. Du er en god venn.
Utsøkt.
Firkant!
Vi skal på piknik. Bli med.
Kommer!
Han hadde spist en banan,
så nå kunne Firkant den Sjenerøse gi den andre til sin venn Sirkel.
Ikke sant?
Uken er over på øya.
Det betyr at det er fredagsmoro, en kveld med mat og leker.
Firkant, Trekant...
...og Sirkel møtes.
Og Sirkel møtes! Hvor er Sirkel?
Her er hun.
Det virker som Sirkel har andre planer.
Jeg gleder meg sånn.
Det er tid for...
"The Eclipse."
Sirkel er sen. Burde vi sjekke?
Ja, hun går aldri glipp av fredagsmoro.
Å, hjelpes! Hva er galt med månen?
Kjære vene, hva skjer?
Spiste jeg for mange gulrøtter? Gulrøtter gir jo supersyn.
Det er jordens undergang! Hold rundt meg!
Måneformørkelse.
Skulle ønske Firkant og Trekant hadde vært her.
Sirkel, har du glemt noe?
Å, jeg glemte fredagsmoroa!
Øynene svir!
Ikke blunk! Viktige ting skjer alltid når man blunker.
Jeg tror det er over.
-Det er over! Vi lever! -Vi lever!
Hva i all verden var det?
Aner ikke. Men vet du hvem som kanskje vet det? Sirkel!
Firkant, vent. Tenk deg om.
Den røde månen viste seg for oss to. Den valgte oss.
Jeg har aldri blitt valgt til noe før.
Vi så noe helt spesielt i kveld.
Noe bortenfor all fantasi. Sirkel var ikke her.
Hun kommer ikke til å forstå. Den røde månen er vår hemmelighet.
-Vår hemmelighet. -Avtale?
Forstår ikke jeg? Det var en måneformørkelse.
Jeg har sett 178 stykker. Jeg må si det til dem.
Men de koser seg med hemmeligheten sin.
Det vil jeg vel ikke ødelegge?
Jo da.
Nei! Selv om jeg vet imponerende mye om formørkelser,
skal jeg respektere hemmeligheten.
Nå har Sirkel også en hemmelighet.
-Beklager det i går kveld... -Det var en fantastisk kveld.
Vi så... Jeg mente, vi så...
Vi så en tordivel.
Jaså? Stilig.
Den hadde så kul kropp.
Jeg blir sulten av tordivelprat.
-Hva driver du med? -Snakker om noe annet.
Oi! Disse smultringhullene ligner...
Ja, ikke sant? Jeg lagde dem fordi de minner meg om...
Møkken som tordivlene ruller. Ja.
De er dårlige på å holde hemmeligheter.
Takk for smultringhullene. Vi må dra og gjøre noen greier.
Ikke sant?
Bare helt vanlige, ikke-hemmelige ting.
Kanskje månen kom for nær sola og tok fyr?
Ja, jeg tror jeg så flammer.
Eller så blomstret en fantasillion røde blomster samtidig,
men visnet fordi det var for kaldt.
Kanskje månen ble rød fordi den ble så sint?
Kanskje. Men jeg syntes det var mer som en rød glød.
Du vet når Sirkel rødmer? Sånn så det ut.
Ja, Sirkel. Det var leit at Sirkel gikk glipp av det.
Hun virket så trist. Tror du hun vet at vi har en hemmelighet?
Nei. Og hun vet jo alltid alt.
Det er første gang jeg føler meg litt smartere enn henne.
Jeg føler meg mektig.
Nå lager de sikkert en hemmelig måneklubb uten meg.
Hvis de bare hadde spurt, kunne jeg fortalt alt om formørkelsen.
Jeg har bøker, tabeller og teleskop.
Og dette puslespillet.
Sirkel likte ikke at de andre trodde de visste noe hun ikke visste.
Firkant? Hvorfor har du på deg en pappeske?
Jeg ville ikke bli gjenkjent. Jeg burde ikke vært her.
Men jeg orker ikke å bære på hemmeligheten lenger. Jeg kom for å tilstå.
-Det trengs ikke. -Jeg vet at jeg ikke trenger å knele.
Men hjelper når jeg er stressa.
Trekant og jeg har en hemmelighet.
Jeg skulle ikke si noe, men på fredag da Trekant og jeg var ute,
så vi en ildrød måne dukke opp og spise månen vår!
Og når den ble mett, spyttet den alt ut igjen!
Tror jeg, iallfall. Har månen en ond tvilling?
Hva kan det ha vært?
Kjære Firkant. Jeg er så glad du spurte.
Det dere så, var...
Utrolig! Jeg vet det!
Trekant og jeg er de eneste som så det i hele verden!
Jeg har aldri følt meg heldigere!
Jeg er ikke smart som Trekant, eller magisk som deg.
Jeg er bare gode, gamle Firkant.
Men da jeg ble valgt av den røde månen, våknet noe i meg.
Jeg føler egentlig at jeg kan få til hva som helst!
Jeg kan løse all verdens mysterier! Se, en puslebrikke!
Når Firkant får se puslespillet, skjønner han at hun vet...
Å, du verden.
Trekant sa du kom til å bli sur for at du ikke så det. Men oi!
Oi, oi, oi. Jeg må stikke, Sirkel.
Ikke si til Trekant at jeg sladret.
Vi gir Sirkel en pause.
Hemmelighet.
Hvis Sirkel bare får en liten pause fra Firkant og Trekant...
Hallo, Sirkel. Jeg ser du leser lettlestbøker.
Du vet, ekte kunnskap kommer med erfaring.
-La meg gjette. Du har noe å fortelle? -Jeg? Nei, jeg vet ingenting.
Bortsett fra min fantastiske, hemmelige opplevelse.
Men jeg sladrer aldri.
Greit, jeg skal si det! Hør nå. På fredag var Firkant og jeg ute på engen.
Jeg spiste hundre gulrøtter og sto på hendene,
og så fikk jeg se noe helt vilt.
En kjempe kom med en stor, rød tusj og fargela månen!
Så månen ble helt rød!
Jeg vet det. Helt vilt, ikke sant? Men er du klar for det aller beste?
Den hadde viskelær også.
Den visket vekk det røde, og månen ble vanlig igjen.
Kan du fatte det?
OK. Nå må jeg komme meg av gårde.
Ikke si noe til Firkant.
Firkant? Er det gulrøttene mine?
Hvordan kunne du? Jeg får ikke si noe, men du forteller alt?
Ikke kast mat. Jeg kan forklare.
Kutt ut!
Firkant, både du og jeg vet at du sladret først.
Sirkel! Det var jo vår hemmelighet.
Vent. Hva? Avslørte du hemmeligheten før meg?
Slutt! Slutt!
Kutt ut, begge to! Jeg har tidd stille altfor lenge.
Nå skal jeg fortelle min hemmelighet.
Det dere så, var rett og slett en...
Det er klart du vet det. Du vet jo alt.
Tror dere jeg vet alt?
Du er den smarteste formen vi kjenner.
Vi trodde vi visste noe du ikke visste. Men nå kan du like gjerne si hva vi så.
Brått angret Sirkel på at hun ble så frustrert.
Firkant og Trekant syntes hun var smart.
Akkurat som hun ønsket.
En gang hørte jeg en historie
om en fantastisk rød måne.
Et sjeldent syn vi bare får se når månen ligger i skyggen av planeten vår.
Har planeten vår en skygge?
Ja. Men vet dere hva det mest utrolige er?
Denne røde månen er det bare spesielt utvalgte former som kan se.
Fordi de har rene hjerter.
Jeg tenkte det var det dere så, men jeg sa ingenting fordi...
Jeg ble misunnelig. Ja, det var min hemmelighet.
Å! Skulle ønske jeg også hadde sett det.
Firkant.
Sirkel, kan du sveve og gløde, sånn som i stad?
Åpne øynene.
Det var sånn den røde månen så ut. Nå har vi sett den alle tre.
Hjertelig velkommen i klubben, Sirkel.
BASERT PÅ "TREKANT", "FIRKANT" OG "SIRKEL" AV MAC BARNETT OG JON KLASSEN
Tekst: Trine Haugen