Квадрат обича всеки ден да си почива
и да почете малко от хубава книга.
Обожава да сяда тук -
светлината от прозореца е идеална за четене.
"Рано сутринта мишка срещна вълк..."
Кой си ти?
Какво красиво тайнствено дърво!
Но щеше да е добре да си по-вдясно, да не спираш светлината.
Ама ти си бананово дръвче! Какъв съм късметлия.
Време е за хапване и обожавам банани.
Квадрат знаеше, че това дърво е много специално.
На острова рядко се срещаха банани. Смятат ги за най-ценните плодове.
Два банана само за мен!
Тъкмо когато Квадрат щеше да се наслади на любимия си плод,
той се присети нещо.
Познаваше някого, който обичаше банани не по-малко от него.
Сфера!
Дали да не си раздели бананите със Сфера?
Това би бил един мил жест. Много мил жест.
"Милият жест на Квадрат".
Би било много щедро от моя страна.
Благодаря, Квадрат.
Мил жест от твоя страна.
Прояви голяма щедрост.
Ти си добър приятел, когото много ценя.
Хип-хип, Квадрат!
Ура за Квадрат!
Това е легендата за Квадрат Щедрий
и за неговия много мил жест.
Щеше да е прекрасно.
Много милият жест на Квадрат не можеше да чака.
Чуден въпрос.
Макар вече да бяхме приятели,
бананът накара Сфера да ме смята за пръв приятел.
Триъгълник ли? Да.
Познаваха се, но бяха само другарчета, най-много.
Добре, става.
Сфера, няма да повярваш.
Днес в двора ми се появиха банани.
Страшно ги обичам. Благодаря ти.
Много са красиви. Благодаря.
Привет!
Добър ден.
Какво ще кажете да се помотаем?
Странен начин да предложиш разходка.
Така е, но е по-непринудено.
Как е бананът?
Неустоимо вкусен.
Като любимата ми храна, но много по-вкусен.
Квадрат, много мил подарък.
Нищо работа.
Не, не.
Това е голяма рядкост и красота.
И ми ги даде и двата. Това не е нищо работа, а голяма работа.
Преядох.
Знаеш ли, Квадрат? Твоята щедрост ме вдъхнови.
Триъгълник, искаш ли другия банан?
Стига де.
Защо не! Веднъж се живее. Поне така знам.
Така.
Бях забравил, че съм ял и преди. Противни са, прекалено са сладки.
Добре.
Ще се наложи да го доям, от учтивост. Макар да е противен.
Така. Никога повече.
Беше толкова весело.
Но ще тръгвам.
Сигурен ли си? Тъкмо стигнахме на хубавия хълм.
А днес изглежда особено хубав.
Дори не сме стигнали съвсем - ето там е.
Не, съжалявам. Много съжалявам, благодаря.
Пак заповядайте, но сега чао.
Квадрат беше бесен, че нещата се развиха така.
После - гузен, задето се бе ядосал, после - тъжен, че се бе усетил виновен...
А искаше само признание за милия жест.
Плюс поне един банан.
Трябваше да оправи положението.
Ако дръвчето отново даде плод, няма да сгреша.
По един банан за Сфера и за мен. Само да потърпя.
Мина много време.
Дни, седмици, месеци.
И ето че един ден късметът отново му се усмихна.
Добър ден, Сфера.
Дървото ми пак роди два банана и си помислих:
"Защо да не дам един на добрата си приятелка Сфера?".
"Квадрат, знам, че си щедър, но това надхвърля всичко.
Оценявам високо този жест."
Моля ти се, няма нищо. Не че е нищо.
Тези банани са изключително редки и специални.
Но ако питаш мен, заслужила си подаръка.
"Ти си ми добър и важен приятел."
"Добър ден, Квадрат." Добър ден, Сфера.
Квадрат бе упражнявал диалога дълго
и този път милият му жест щеше да се получи отлично.
…добра приятелка.
Един за теб.
Защо да не си поделим по един с приятелката ми Сфера?
По един за всеки.
...със Сфера. Добър ден.
Здравей, Квадрат. Чудесен ден, а?
Трябваше да кажеш "добър ден".
Добра ми приятелко, бананите ми родиха дърво... Тоест...
Моля?
С удоволствие ще взема още банани.
И Триъгълник дойде. Хайде да се помотаем.
Един за мен и един за теб.
Беше невероятно вкусно. Но вече преядох.
Триъгълник, искаш ли го?
Защо не!
Не обичам банани, забрави ли?
Но знам кой ги обича.
Който просто ги обожава.
Сфера! Любимите ти, а? Затова Квадрат ти дава своите.
А сега аз ти давам моя.
Виж какво, Триъгълник, тя току-що каза, че е преяла, нали?
Да, но може да го изяде утре например.
Прав си. Мога да го хапна утре.
Много мила постъпка!
Трябва да отбележа,
че ти си добър приятел, когото много ценя.
Типичният Квадрат.
Горкичкият Квадрат.
Ще оправя тази работа, ако ще и да умра.
Квадрат изгуби четири банана.
Но следващия път всичко щеше да е различно.
Оставаше само да изчака да се родят още банани.
Добър ден. Дървото пак роди два банана.
Рекох си: "Квадрат, защо не ги споделиш с добър приятел?".
Един за теб и един за мен.
Благодаря, Квадрат. Ти си добър приятел, когото много ценя.
Върховно.
Квадрат!
Правим си пикник. Ела с нас.
Идвам!
Вече беше изял своя банан
и сега Квадрат Щедрия можеше да даде другия на Сфера.
Нали така?
На острова е краят на седмицата.
Това значи Петъчна забава - вечер за пируване и лудуване.
Среща на Квадрат, Триъгълник...
…и Сфера.
И Сфера. Къде е Сфера?
Ето я и нея.
Явно тази вечер Сфера има други планове.
Толкова съм развълнувана.
Най-сетне ще настъпи...
"Затъмнението".
Сфера закъснява. Да видим как е?
Прав си. Тя не пропуска Петъчната забава.
Какво й е станало на Луната?
Какво става?
Да не прекалих с моркови? Те изострят зрението.
Това е краят на света, нали? Дръж ме. Дръж ме!
Пълно лунно затъмнение.
Жалко, че Квадрат и Триъгълник не са тук с мен.
Сфера, забрави ли нещо?
Забравих Петъчната забава!
Болят ме очите.
Не смей да мигаш! Не смей!
Може да изпуснеш нещо важно.
Мисля, че свърши.
Свърши! Живи сме! - Живи сме!
Какво беше това?
Не знам. Но знаеш ли кой би могъл да знае? Сфера! Да я попитаме.
Квадрат, почакай. Замисли се.
Червената Луна се разкри само пред мен и теб. Избра нас.
Никога досега не съм бил избран.
Видяхме нещо изключително.
Беше невъобразимо. Сфера я нямаше.
Няма да разбере. Червената Луна ще бъде наша тайна.
Наша тайна. - Става ли?
Няма да разбера ли? Беше лунно затъмнение.
Била съм свидетел на 178 такива. Трябва да им кажа.
Забавляват се с тайната си. Няма да им развалям удоволствието.
Но искаше.
Не! Въпреки богатите ми познания за затъмненията,
ще уважа тайната им.
Вече и Сфера имаше тайна.
Извинявайте за снощи, бях... - Беше невероятно.
Видяхме...Ние видяхме...
Видяхме скарабей.
Така ли? Интересно.
Имаше страхотен торс.
Говорим за бръмбар и огладнях.
Какво правиш?
Опитвам се да сменя темата.
Дупките на поничките приличат на...
Да, нали? Направих ги такива, защото ми напомнят за...
За топчето, което търкаля скарабеят. Да.
Не могат да пазят тайни, нали?
Благодаря за дупките.
Трябва да тръгваме, имаме работа.
Нали?
Обикновена, ежедневна, нищо тайно.
Може Луната да се е подпалила от Слънцето.
Да, да. Май видях пламъците.
Или милиарди червени цветя са цъфнали едновременно,
но веднага са повехнали от студа.
Или пък Луната е побесняла и е почервеняла от яд?
Възможно е. Но според мен беше почервеняла от срам.
Сфера изглежда така, когато се засрами.
Да, Сфера. Съжалявам, че пропусна зрелището.
Стори ми се тъжна. Дали знае, че имаме тайна?
Не. А и тя винаги знае всичко.
За пръв път се чувствам малко по-умен от нея.
Усещам прилив на мощ.
Сигурно основават някакъв таен лунен клуб без мен.
Ако ме бяха попитали, щях да им кажа всичко за затъмнението.
Имам книги. Имам графики. Имам телескоп.
Дори този пъзел имам.
Сфера се ядосваше,
че приятелите й смятаха, че имат тайна.
Квадрат? Защо си облякъл кашон?
За да не ме разпознаят.
Божке. Не биваше да идвам.
Бремето на тайната е непосилно.
Дойдох да си призная.
Няма нужда.
Знам, че не е нужно да лягам, но така ми е по-добре при стрес.
Добре. С Триъгълник имаме тайна.
Не бива да ти казвам, но миналия петък, когато с Триъгълник бяхме на полянката,
видяхме как горяща червена луна се появи изневиделица и изяде Луната!
Подъвка я малко и после, когато се засити, я изплю!
Това е моето обяснение. Дали Луната има зла близначка?
Има ли? Какво ли беше това?
Квадрат, мили мой, радвам се, че попита.
Видели сте...
Нещо невероятно! Знам!
От целия свят, само ние с Триъгълник го видяхме!
За пръв път съм такъв късметлия!
Не съм талантлив като Триъгълник и нямам твоето обаяние.
Аз съм обикновен квадрат.
Но когато червената Луна ме избра, нещо в мен се обърна.
За пръв път почувствах, че мога да постигна всичко!
Мога да разгадая световните мистерии. Виж! Парче от пъзел.
О, не. Щом види пъзела, ще разбере, че тя знае...
О, божке.
Триъгълник каза, че ще се ядосаш, ако разбереш какво пропусна, но еха!
Еха, еха. Ще си вървя, Сфера.
Не казвай на Триъгълник, че съм издал тайната ни.
Да дадем минутка на Сфера.
Тайна...
Ако Сфера можеше да остане сама за малко,
да си отдъхне от двамата...
Здравей, Сфера.
Четеш детски книжки.
Знаеш ли, истинско познание се трупа само с житейски опит.
Нека отгатна: идваш да ми кажеш нещо.
Аз ли? Не. Няма нищо за казване.
Като изключим моя невероятен, таен опит.
Но, не издавам тайни.
Добре, ще ти кажа. Гледай сега.
Миналия петък с Квадрат бяхме на полянката.
Изядох куп моркови и изпълних идеална стойка на ръце,
а после видях нещо много щуро.
Отнякъде се появи великан с огромен червен маркер
и започна да оцветява Луната.
Тя стана цялата червена.
Да, нали? Невероятно чудо.
Но най-хубавото... Готова ли си?
Имаше си гумичка.
Изтри червеното и Луната пак си стана същата.
Можеш ли да повярваш?
Добре, виж... Вече трябва да тръгвам.
Не казвай, че съм идвал.
Квадрат? Това моите моркови ли са?
Как можа!
Каза да не изплювам камъчето, а сам го изплю?
Стига си пилял храна. Ще ти обясня.
Я стига.
Квадрат, с теб знаем, че ти пръв изплю камъчето.
Сфера! Това трябваше да е нашата тайна.
Чакай! Ти пръв си издал тайната? Преди мен?
Спрете!
Писнаха ми глупостите и на двама ви.
Твърде дълго си мълчах.
Мой ред е да издам тайната си.
Онова, което сте видели, не е нищо повече от...
Естествено, че знаеш. Ти винаги всичко знаеш.
Мислите, че аз знам всичко?
Или почти. Ти си най-умната форма. - Но се надявахме, че това не го знаеш.
Давай, кажи ни какво видяхме.
Изведнъж Сфера усети, че е било глупаво да се ядосва.
Квадрат и Триъгълник се бяха възхищавали на знанията й.
Точно както й се искаше.
Веднъж научих една история.
За приказната червена луна.
Това е рядко явление.
Случва се само когато е в сянката на Земята.
Планетата ни има сянка?
Да. Но знаете ли кое е най-невероятното?
Не.
Червената луна могат да видят само специално избрани форми -
онези, които имат чисти сърца.
Подозирах, че това сте видели, но не ви казах, защото...
Завиждах. Да, ето това е моята тайна.
Леле. Яд ме е, че не я видях.
Квадрат.
Сфера, зарей се високо и заблести като преди.
Отвори очи.
Ето така изглеждаше червената Луна. Сега и тримата сме я видели.
Приветстваме те топло в приятелския ни клуб.
АВТОРИ МАК БАРНЕТ И ДЖОН КЛАСЪН
Превод на субтитрите Анна Делчева