UNA SÈRIE DE NETFLIX
BASADA EN FETS REALS
Vigilem la sala de medicaments i comptem el que hi ha.
- Fer fotos, comprovar les escombraries. - Xeringues, degotadors...
- Trobar proves. - Observar-la sense que se n'adoni.
MORFINA
A l'habitació 34, Anne Lise Poulsen, 84, pneumònia i possible sèpsia.
- Està en atenció pal·liativa. - Li mitiguem el dolor.
A la 31, Maggi Margrethe Rasmussen. Va caure a casa i ha vingut al matí.
Està confosa, però el company diu que és normal.
Entesos.
Està en observació en cas d'hemorràgia cerebral,
però estable.
- Perfecte, gràcies. Ens veiem. - Adeu.
Tens els d'alt risc, Pernille.
- Pernille? - Sí?
Tenim en Henrik a l'habitació 38. Té epilèpsia.
Per accident, es va equivocar de medicament.
I tenim en Viggo Holm Petersen a l'habitació 35.
66 anys, pacient de càncer de fa temps. Les seves constants són dolentes.
No el reanimeu en cas d'aturada cardíaca.
- Entesos. - Genial. Que vagi bé el torn.
Gràcies.
Comencem.
Hola.
Hola. Soc la Pernille, soc infermera.
Faig el torn de nit.
En Viggo va tenir càncer de bufeta,
així que no té gaire bé el sistema immunitari.
Però li hem donat antibiòtics, així que, amb sort, li baixarà la febre.
Sí.
- Es troba millor, Viggo? - Sí.
Fa més bona cara.
No us desempallegareu de mi tan aviat.
Llavors... Podem anar a casa?
Sí, cap problema. Podeu dir-vos bona nit.
- Gràcies per l'ajuda. - De res.
- Bona nit, rei. - Bona nit.
Bona nit.
És possible, mai no ho vaig entendre.
Però és el programa preferit de la Trine.
Sí, però té un gust estrany.
Per als programes i per als homes.
- El vas veure fins al final? - Sí, però no diuen per què ho va fer.
No, però se suposava que va ser una altra persona.
M'agrada més Midsomer Murders.
I bé? Què passa?
- Crec que em mira de forma estranya. - Segura?
No estic segura de si sospita alguna cosa.
No ho crec.
No, no, és clar que no.
Pernille, si no estàs còmoda, ho podem deixar.
- Ho farem en un altre moment. - No. Fem-ho ara.
- N'estàs segura? - Sí. Puc fer-ho.
Molt bé.
No, la Marlene, de debò?
Sí. I m'agrada que cada episodi sigui una història tancada.
Ja.
I n'hi ha tants, que mai no acabes.
Això m'agrada molt.
Suposo que està bé que siguin històries tancades.
- Exactament. - Sí.
N'hi ha un altre programa que va de drogues.
Què passa?
Ara torno.
Crec que l'Anne Lise de la 34 es troba pitjor.
Com?
- Hi has anat? - No, buscaré la Marlene i hi anirem.
T'aniré informant.
Crec que ha donat diazepam a un pacient.
- A qui? - Viggo Holm Petersen.
Ha entrat en aturada?
No, però el ritme cardíac és inestable, la saturació d'oxigen està baixant...
Respira malament.
- I hi havia líquid blanc a la via. - Això és important.
- He amagat la via. - L'has vist administrant-ho?
- No. - L'has vist sortir de l'habitació?
- No. - D'acord.
D'acord què? Què vols dir?
És genial que tinguis la via, però necessites proves que ha estat ella.
Si no, no podem anar a la policia.
Pernille? Em sents?
- Sí. Però he de tornar amb en Viggo. - D'acord.
Tenim un mort.
Vaig per la Marina.
El pacient ha mort a les 20:30.
Te'n pots encarregar?
Marina, pots venir a la 34 per veure l'Anne Lise?
Sí.
- Què li passa? - La respiració és irregular.
Necessites proves que ha estat ella.
La pacient ha mort a les 20:37.
Tenim dues morts. En Viggo i l'Anne Lise Poulsen han mort.
Ja veig.
No entenc què està fent.
Creia que els provocava l'aturada per salvar-los.
Per cridar l'atenció, com dèiem. Allò tenia sentit. Una mena de psicòpata.
Però els dos d'avui no els havíem de reanimar,
simplement, els ha matat.
Està tocada del bolet. Sembla que hagi d'anar a l'extrem.
No respira bé, podries examinar-lo de seguida?
- Marlene, necessites ajuda? - Ja vinc.
Hola. Com li diuen?
- Svend Aage. - Svend Aage. Vinc de seguida.
- Aquí. - Gràcies.
Que hi ha algú?
- Hola, Maggi. - Hola.
Què fa aquí?
El meu xicot, l'Erik, m'ha portat l'iPad perquè jugués al solitari. M'encanta.
Però no el trobo.
Tornem a l'habitació i mirem de trobar-lo.
- És just allà. - Que estúpida soc.
- Ho sento molt. - No passa res.
És molt amable.
I, Maggi, la pròxima vegada...
- Estiri aquesta corda i vindrem. - Sí.
D'acord?
També té xicot?
Sí, més o menys.
El meu em fa feliç.
Encara pot conduir.
Aquí té.
Kit de reanimació per a en Svend Aage.
I el desfibril·lador.
Vinga, vinga. Prepara l'adrenalina.
28, 29, 30.
- Soc zelador. Ja me n'encarrego. - Sí.
No té ritme desfibril·lable. Continua el massatge.
- Què tenim? - Svend Aage Petersen, té MPOC.
Admès fa 15 minuts amb dificultats respiratòries.
Res més?
Crític des de l'inici, de taquicàrdia a fibril·lació auricular.
Ara, fibril·lació ventricular sense pols mesurable.
Comprovem el ritme.
Atura el massatge. Estem carregant.
Via lliure. Traieu la màscara.
Desfibril·lació.
Continua la reanimació.
Tenim un mil·ligram d'adrenalina?
Adrenalina.
Ei! Adrenalina?
Adrenalina.
- A punt per a la intubació. - Un mil·ligram d'adrenalina.
Adrenalina injectada.
Carregant.
Via lliure. Traieu la màscara. Desfibril·lació.
Continuem.
Ritme desfibril·lable?
Carregant.
Via lliure, traieu l'oxigen. Desfibril·lació.
- Quant fa que està amb aturada? - Deu minuts.
- Hi ha pols? - Cap pols.
Tothom d'acord a deixar-ho estar?
- Sí. Aturem-nos. - Atureu el massatge.
El pacient ha mort a les 23:30.
Quina puta bogeria de torn. És la tercera mort.
Sí, pobra. Però saps què?
Alguns torns són horribles.
Et preguntes què més podries haver fet.
No res. Has estat magnífica.
Hem tingut una tercera mort.
Merda.
He buscat xeringues, però no n'he trobat cap.
D'acord.
Em preocupa molt que em descobreixi.
Ja.
- No puc continuar. Ho nota. - Sí.
Hola, Pernille.
Hola, Pia.
Adeu de part de la Marlene. Tenia pressa per tornar a casa.
- Diu que ha estat un torn de bojos. - No cal que ho juris.
Ostres.
Hola.
Els familiars d'en Svend Aage estan de camí.
M'ajudes a preparar-lo?
Sí, i tant.
Sí.
Una nit dura per al Dream Tream.
Estàs bé?
Ha passat res?
No, no. No sé què m'ha passat abans.
Ens pot passar a tots.
He atès més de 200 alarmes i encara m'angoixo.
No ho sembla.
Ja.
Només ho amago molt bé.
Tinc por de cometre errors.
Tenim una feina estranya.
Un error i tot se'n va en orris.
Un error i algú mor.
Buscaré una habitació i faré una migdiada.
La pacient té dolor abdominal agut i ha pres paracetamol fa una hora.
- Ens han dit habitació 36. - Sí, acaba d'entrar.
Li donarem sedants, d'acord?
Serà ràpid.
Karina, intenti dormir.
Ha arribat una nova pacient.
Una dona jove.
- Però la vigilaré. - Molt bé.
No puc deixar que mati més gent.
- Hola, Maggi. - Hola.
- M'ho emporto? - Sí.
- Molt bé. Que dormi bé. - Gràcies.
La Maggi està pitjor.
- Què passa? - Estic marejada.
La freqüència cardíaca no està bé. Cal treure-li sang.
Sí, soc jo de nou. Dolor al pit i el cor a mil. Has de baixar.
No, ara! És urgent!
Sí, gràcies.
Li fa mal?
No, no. Només estic marejada.
La Marina és una incompetent. Li he trucat mil vegades. Increïble.
Gràcies. Ja era hora.
Com estava aquesta nit?
He parlat amb ella fa una hora i mitja i estava bé.
- Què li heu donat? - Un sedant.
La freqüència no és estable. Necessita cures intensives.
Ara no podem...
Espavila d'una puta vegada. Està molt malament.
Hem de saber què li passa.
- No crec que sigui el cor. - No veus que sí que ho és?
Revisaré el seu historial.
Ja t'he dit què hi posa. Vuit vegades! Per telèfon!
Marina, això és increïble.
...enviar-la a cures intensives.
Es troba millor?
- Sí. - Molt bé. Genial.
- On és la Christina? - Ha marxat amb la Marina.
Crec que encara discuteixen. Ningú entén què li ha passat a la Maggi.
- Qui és amb la Maggie ara? - No ho sé.
Sembla que han aturat l'alarma.
Potser aquesta antigalla s'ha trencat.
Necessites ajuda?
No, estic bé.
Havia de solucionar una cosa.
Ah.
Bé...
D'acord.
Acabo de venir de la 38, no cal anar-hi.
- Què passa? - Agafa desfibril·lador i respirador.
El respirador!
Maggi Rasmussen, en observació per possible coàgul sanguini.
D'acord.
La fibril·lació auricular ara és aleteig auricular.
Saturació d'oxigen en 60 i pressió de 100 sobre 60.
Està en aturada respiratòria.
Genial. Gràcies.
Vinga!
Comprovem el ritme. Via lliure.
El cor encara batega.
Per què s'ha activat l'alarma?
No tenia aturada cardíaca.
I el seu historial?
El tinc aquí.
Mira les imatges.
Sí. Afsane. Veus aquesta ombra d'aquí?
Sí.
Ha tingut una hemorràgia cerebral que ha provocat una catàstrofe cerebral.
- Dany cerebral? - Exactament.
- Però, llavors, no... - No hi ha gaire a fer.
La posarem en cures pal·liatives
i informarem els familiars del dany cerebral.
- Endrecem. - Agafo el desfibril·lador.
Gràcies.
A veure aquestes imatges?
Llavors, l'antídot per al diazepam és el flumazenil?
Sí.
- D'acord. - Per què?
- L'he vist fer-ho. - Què vols dir?
- He vist la Christina fer-ho. - Com?
Ha entrat en pànic i ha pres l'alarma abans de l'aturada cardíaca.
D'acord.
Creuen que té dany cerebral, però no té sentit.
Podria haver acabat així si hagués pres diazepam?
Per què ho preguntes?
No és a l'historial.
- Li han administrat diazepam? - Jo no.
- Què busques? - Miro TAC antics.
Fa uns mesos va tenir un coàgul sanguini i li van fer un TAC.
Els comparo per assegurar-me que tot està bé.
És impossible.
És la mateixa ombra.
Ja la tenia llavors. És una ferida antiga.
Necessita oxigen.
- Engega les màquines. - Sí.
Provarem un antídot per al diazepam: flumazenil.
De seguida.
- Agafo la bossa? - Sí, gràcies.
- Flumazenil a punt? - Sí.
- Bé. - Respira. Li donaré més oxigen.
- Gràcies. - Té.
Afsane. Dona-l'hi.
Però li han donat diazepam?
Fes-ho.
Quina set que tinc.
Podria beure alguna cosa?
Sí, i tant.
- Maggi? - Sí.
- Sap on és? - Sí, a l'hospital.
Així és. Pot respirar profundament?
Perfecte. Tot sona bé.
Empenyi amb les mans.
Bé.
L'ABC de la pacient és estable.
Ben fet.
Gràcies.
L'has salvat.
Impressionant.
Quin torn, oi?
Un difícil d'oblidar.
Bé...
Me'n vaig a l'espectacle de la Nanna.
Els meus pares vindran a veure'l.
En tinc moltes ganes.
Molt bé...
Ens veiem.
Diuen que ha estat una nit boja.
Jo tenia raó.
- Com? - Jo tenia raó.
He vist com ho feia.
Hola.
Endavant.
TRUCANT A SØREN RAVN-NIELSEN
Policia de Vordingborg, soc Søren Ravn.
Hola, em dic Pernille. Soc infermera a l'hospital Nykøbing Falster.
En què la puc ajudar?
Crec que la meva col·lega va matar tres pacients anit.
POLICIA
...terminal. Estava en cures pal·liatives...
Vaig guardar una via que vaig trobar...
AMIODARONA
Christina Aistrup Hansen?
Sí?
Són les 15:34. Està arrestada.
Disculpi?
Pels assassinats de Viggo Holm Petersen,
Svend Aage Petersen i Anne Lise Poulsen
i l'intent d'assassinat de Maggi Margrethe Rasmussen.
Té dret a romandre en silenci i serà interrogada.
S'equivoquen.
Pot tenir un advocat present durant l'interrogatori.
No sé de què parla.
No he fet res.
Vagi amb el meu company.
Els veïns de Nykøbing Falster estan trasbalsats
després que una infermera...
Unes morts sospitoses a l'hospital Nykøbing Falster.
És un cas sensacionalista i brutal.
Segons els càrrecs, una infermera va matar...
La va denunciar una companya després d'un torn...
El cas ja preocupa...
Tothom parla del cas...
Després d'un dia...
La testimoni clau és una infermera...
I és un càrrec molt greu...
El cas ha commocionat el personal i la direcció.
El cas d'assassinat recent més gran de la sanitat danesa.
...La infermera de la mort de Nykøbing Falster.
No treballis avui.
El juí comença ara. Falster ocuparà els titulars.
Preocupar-te et queda bé.
- Ningú espera que treballis... - Estic bé.
Sí, però...
Si a algú li molesta que encara sigui a la secció,
si no volen fer torns amb mi o parlar amb mi, és problema seu.
Jo vull fer la meva feina.
Conec mules menys tossudes que tu.
L'he trobat. Era sota el llit.
- Ah, sí? - És clar.
Compte amb els dits.
- Increïble. - Estava boníssim.
Hola.
INFERMERA, URGÈNCIES 3 PERNILLE KURZMANN
- Hola. - Hola.
Necessitem mostres de sang del nou. Pots fer-ho?
- I tant. - És a la 38.
Genial.
Hola.
Genial. Anirà a l'institut aquí?
- Sí. - Que intel·ligent.
Per què ho posen aquí?
Sí.
Hola.
Li trauré mostres de sang.
- Sentirà una rascada suau. - Sobreviuré, no creu?
Ja està.
És la Pernille?
Sí.
Volia donar-li les gràcies.
No es mereixen.
Basant-se en el testimoni de Pernille, van sentenciar Christina Aistrup Hansen
a cadena perpètua pels assassinats de Viggo Holm Petersen,
Anna Lise Poulsen i Arne Herskov.
I per l'intent d'assassinat de Maggi Margrethe Rasmussen.
No es va poder descartar que morissin per altres causes,
així que el veredicte es va reduir a quatre delictes d'intent d'assassinat.
La sentència final va ser de 12 anys de presó.
Maggi Margrethe Rasmussen encara viu.
També el germà d'Arne, Kenny Herskov.
Totes les infermeres d'urgències d'aleshores van canviar de feina.
Excepte una.
Pernille Kurzmann encara treballa d'infermera a l'hospital Nykøbing Falster.
Avui es diu Pernille Kurzmann Lundén.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro