[uhyggelig intromelodi]
[Pernille] Okay... Så jeg holder øje med medicinlageret, tæller op.
[Niels] Fotos, tjek skraldespande...
- [Pernille] Sprøjter, drops... - [Niels] Find beviser.
[Pernille] Overvåg hende, men uden hun opdager, jeg holder øje med hende.
[dunkende atmosfærisk musik]
[dør lukker]
[hjertemonitor bipper]
[døralarm bipper]
[telefonkamera klikker]
[lyde fra gangen]
[intens atmosfærisk musik]
[Trine fjernt] På stue 34, Anne Lise Poulsen, 84,
pneumoni, muligvis blodforgiftning. Hun er i kærlig pleje.
[Christina] Yes, vi smertedækker.
[Trine] Og stue 31, Maggie Margrethe Rasmussen,
faldt i hjemmet og blev indlagt i formiddags.
[fortsat] Lidt konfus, men det er hun vist altid ifølge kæresten.
[Christina] Modtaget.
[Trine] Bagvagten mener, hun skal blive til observation for hjerneblødning,
men hun er fuldstændig stabil.
- [Christina] Perfekt. Tak. Vi ses. - [Trine] Vi ses.
[Ditte] Godt, og du har høj gruppe, Pernille.
- [Ditte] Pernille? - Ja.
[Ditte] Ja. Vi har Henrik inde på stue 38.
[fortsat] Han har epilepsi. Han kom til at tage noget forkert medicin derhjemme.
[Ditte] Og så har vi Viggo Holm Petersen på stue 35, 66 år, har haft cancer længe.
[fortsat] Og ja, hans tal er rigtig dårlige.
[Ditte] Så der skal ikke forsøges genoplivning ved hjertestop.
Nej, fint.
Fint, god vagt.
Tak.
[klikker med kinden]
Så kører vi.
[Pernille] Hej.
- Hej. - Jeg hedder Pernille, og er sygeplejerske.
Jeg har nattevagten.
Viggo fik blærekræft for et par år siden, så hans immunforsvar er ikke det bedste.
Nej, men nu får han noget antibiotika, og så håber vi, feberen falder.
Ja.
- [Pernille] Har du det bedre, Viggo? - Ja, ja.
Ja. Jeg synes også, det ser sådan ud.
[Viggo] I slipper ikke for mig lige foreløbig.
[alle griner]
Så... Så vi kan godt tage hjem?
[ildevarslende atmosfærisk musik]
Ja. Ja, det kan I tro.
[hustru sukker lettet]
I kan jo lige sige godnat.
- Tak for hjælpen. - [Pernille] Selv tak.
- [hustru] Godnat, skat. - [Viggo] Godnat.
[hustru] Godnat.
[ulmende atmosfærisk musik]
- [utydelig baggrundssnak] - [hjertemonitor bipper]
[Desirée] Altså, det kan godt være. Jeg fattede det aldrig rigtig helt.
Anyways, så er det jo faktisk Trines yndlingsserie.
Ja, men Trine har også virkelig mærkelig smag.
- [Desirée] I serier og i mænd. - [Desirée og Marlene fniser]
[Marlene] Har du set den færdig?
[Desirée] Ja, men man finder aldrig ud af, hvorfor han gjorde det.
[utydelig snak]
[Marlene] Nej, men er det ikke også, fordi det skulle have været en anden?
[fortsat] Nå, men jeg kan stadig bedst lide Barnaby.
[døralarm bipper]
[telefon ringer op]
- [Niels i telefon] Hvad så? - [Pernille] Øh...
- Jeg synes, hun kigger mærkeligt på mig. - [Niels] Ja.
Jeg kan ikke lige regne ud, om hun har en fornemmelse af, jeg har gang i noget.
[Niels] Ah, mon dog.
Nej, nej. Selvfølgelig har hun ikke det.
[Niels] Pernille, hvis du synes, det er ubehageligt, kan vi droppe det.
- [Niels] Så gør vi det en anden gang. - Nej, vi gør det nu.
- [Niels] Er du sikker? - Ja, jeg kan godt det her.
[Niels] Okay.
[Desirée] Ej, Marlene, mener du det?
Ja, og det rare er jo, at man får afsluttet historien i hvert afsnit.
[Desirée] Klart.
[Marlene] Og så er der en masse, så man bliver aldrig færdig.
- [Marlene] Det er hyggeligt. - [Desirée] Ja.
[Desirée] Det kan jeg måske godt se. At historien bliver afsluttet.
- [Desirée] Det er rart. - [Marlene] Præcis.
[Desirée] Ja.
[hjertemonitor bipper]
[Marlene] Der er også ham fra serien med stofferne.
Hvad sker der?
[krybende spændingsmusik]
[musik intensiveres]
[Viggo trækker vejret besværet]
[uhyggelig intens spændingsmusik]
[Pernille rømmer sig nervøst]
[Pernille] Jeg er tilbage om lidt.
[uhyggeligt dunk]
Øh... Jeg tror måske, Anne Lise på stue 34 er begyndt at få det dårligt.
Hvad?
[stammer] Har du været inde hos hende?
Nej, men jeg finder lige Marlene, så går vi ind og tjekker.
Jeg skal nok holde dig opdateret.
[døralarm bipper]
[ulmende intens atmosfærisk musik]
Jeg tror, Christina har givet en patient stesolid.
- [Niels i telefon] Hvem? - Viggo Holm Petersen.
[Niels] Har han fået hjertestop?
Nej, men hans hjerterytme er ustabil. Hans iltmætning falder.
- Han... -[Niels] Ja.
Han trækker vejret dårligt, og der var hvid væske i sidedroppen.
- [Niels] Det er vigtigt. - Jeg har taget droppet og gemt det.
[Niels] Så du hende give det?
- Nej. - [Niels] Så du hende gå ud af rummet?
Nej.
[Niels] Okay.
Okay, hvad? Hvad er det, du siger?
[Niels] Det er godt med droppet, men du er nødt til at finde bevis for,
at det er hende. Ellers har vi intet at gå til politiet med.
[Niels] Pernille? Er du der?
[Pernille] Ja. Men jeg må tilbage til Viggo nu.
[hjertemonitor bipper]
[uhyggeligt dunk]
[hjertedunkende rytme]
[Christina] Vi har en mors.
[dunken fader ud]
[hjertedunkende rytme vender tilbage]
[krybende uhyggelig musik]
[Christina] Jeg henter Marina.
[Marina] Patienten er afgået ved døden klokken 20.30.
[torden buldrer i baggrunden]
[Christina] Du klarer den herfra?
[Christina] Marina, går du ikke med på stue 34 til Anne Lise?
[Marina] Jo.
[Marina] Hvad er der galt med hende?
[Christina] Hendes vejrtrækning er meget uregelmæssig.
[Niels] Du må finde bevis for, at det er hende, der gør det.
[musik intensiveres og flader ud]
Patienten er afgået ved døden klokken 20.37.
[hjertemonitor i hyletone]
[Pernille i telefon] Vi har to mors. Viggo er død og også Anne Lise Poulsen.
[Niels] Okay.
Jeg fatter ikke, hvad hun har gang i.
Jeg troede, hun gav dem hjertestop for, at hun kunne redde dem, ikke?
Fordi hun ville have opmærksomhed. Det talte vi om.
Det gav mening. En psykopatisk form for mening, men det gav mening.
Men de to i aften skulle ikke genoplives, hvis de fik hjertestop.
Det stod i deres journaler, så dem har hun bare slået ihjel.
[Pernille] Hun er røget ud over kanten. Nu skal det være så ekstremt som muligt.
[Marlene] Han trækker ikke vejret ordentligt, så kom og kig på ham nu.
Marlene, har du brug for hjælp?
[Christina] Jeg kommer her.
[dunkende spændingsmusik]
[Christina] Hvad hedder du?
[mand svagt] Svend Åge.
[Christina] Vi kommer om lidt. Bare kør ham ind.
[ambulanceredder] Ja tak.
[spændingsmusik fader ud]
[kvinde] Er her nogen?
[tordenvejr og regn i baggrunden]
- [Pernille] Hej, Maggi. - [Maggi] Hej.
[Pernille] Hej, hvad laver du her?
Min kæreste, Erik, var så sød at give mig min iPad med,
så jeg kunne lave syvkabale. Det elsker jeg.
Men jeg kan ikke finde den.
Nå, men... Lad os gå ind på din stue og se, om vi ikke kan opspore den.
Den er lige der.
- Ej, hvor er jeg dum. - [Pernille griner]
- Det må du altså virkelig undskylde. - Nej, det gør ikke spor.
- I er så søde. - [Pernille fnyser]
[dør lukker på gangen]
- Og, Maggi, en anden gang, ikke... - [Maggi] Mm?
Så hiver du bare i snoren her. Så kommer vi.
- [Maggi] Ja. - [Pernille] Ikke?
Har du også en kæreste?
Øh... Ja, på en måde.
[Maggi] Jeg er så glad for min.
Han har stadig kørekort.
[Pernille] Værsgo.
[hyler bipper og vibrerer]
[krybende spændingsmusik]
[intens spændingsmusik]
[Christina] Hent en akutbakke til Svend Åge! Og tag defib!
[Christina] Kom nu, kom nu, kom nu. Gør adrenalinen klar.
[Christina] Otteogtyve, niogtyve, tredive.
- [mand] Jeg er portør. Jeg overtager. - [Christina] Ja.
[læge med stærk accent] Ingen stødbar rytme. Fortsæt hjertemassage.
- [læge] Hvad har vi her? - Svend Åge Petersen, KOL-patient.
Indlagt for et kvarter siden med respirationsbesvær.
- [læge] Andet? - Han har været kritisk fra start.
[Christina] Har svinget mellem sinustakykardi og atrieflimren.
[Christina] Nu ventrikelflimmer uden puls.
- [læge] Tak. - [læge 2] Rytmetjek.
Stop hjertemassage. Vi oplader.
[hjertestarter oplader]
[læge] Alle væk. Masken væk. Der stødes.
[dunk fra elektrisk stød]
[læge fjernt] Fortsæt hjertemassage. Er der et milligram adrenalin klar?
[uhyggelig spændingsmusik]
[Christina fjernt] Adrenalin.
Hey! Adrenalin?
[Christina] Adrenalin.
- [kvinde] Jeg gør klar til at intubere. - Et milligram adrenalin, værsgo.
[læge 2] Adrenalin er givet.
[læge] Vi oplader.
[fortsat] Alle væk. Masken væk. Der stødes.
[dunk fra elektrisk stød]
Fortsæt hjertemassage. Er der stødbar rytme?
[hjertestarter oplades]
[læge] Der oplades. Alle væk. Ilten væk. Der stødes.
[dunk fra elektrisk stød]
- [læge] Hvor lang tid har vi kørt? - [kvinde] Ti minutter.
- Er der puls? - [læge 2] Ingen puls.
[læge] Er alle indstillet på, at vi stopper?
[læge 2] Vi stopper.
[læge] Stop hjertemassage.
[hjertemonitor i hyletone]
[læge] Patienten er afgået ved døden klokken 23.30.
[monitor slukkes]
Fuck. Det har været en sindssyg vagt. Det er kraftedeme tredje mors.
[kvinde] Ja, stakkels dig, men ved du hvad?
[fortsat] Nogle vagter er bare helt forfærdelige.
[Christina] Man tænker altid, om man kunne have gjort noget.
[kvinde] Der var ikke noget, du kunne have gjort. Du var fantastisk.
[torden buldrer i baggrunden]
[Pernille i telefon] Vi har mors nummer tre.
[Niels i telefon] For helvede.
[Pernille] Jeg ledte efter sprøjter på hans stue, men fandt intet.
[Niels] Nå.
[Pernille] Jeg er virkelig bange for, at hun har gennemskuet mig.
[Niels] Okay.
[Pernille] Jeg kan snart ikke mere, og det kan hun vist mærke.
[Niels] Ja.
Hej, Pernille.
Hej, Pia.
Jeg skulle sige farvel fra Marlene, hun havde travlt med at komme hjem, så...
- Hun sagde, det var en sindssyg vagt. - [Pernille] Ja, det kan man roligt sige.
[Pia] Ej, shit.
Hej.
[Pia] Hej.
Øhm... Svend Åges pårørende er på vej.
Gider du hjælpe mig med at gøre ham klar?
Jo, selvfølgelig. Ja.
[Christina] Travl nat for Dreamteamet, hva'?
Er du okay?
Der er ikke noget i vejen, vel?
Nårh, nej... Jeg ved ikke lige, hvad der skete før.
[ulmende atmosfærisk musik]
Det kan ske for os alle sammen.
Jeg har løbet til over 200 alarmer, og jeg kan stadig miste overblikket.
[Pernille] Det kan man ikke mærke.
Nå. Jeg er bare god til at skjule det.
Jeg er altid bange for at begå fejl.
[Christina] Det er et mærkeligt job, ikke?
Én fejl, og så går alting galt.
Én fejl, og så er der nogen, der dør.
Nå. Jeg tror, jeg går ind på en stue og tager en lur.
[kvinde skriger]
[ambulanceredder] Patienten har smerter i maven
og har taget paracetamol for en time siden.
- [redder] Vi fik at vide stue 36. - [Pernille] Ja, bare kør hende ind.
[Pernille] Nu finder vi noget beroligende til dig, ikke?
[kvinde stønner i smerte]
[Pernille] Der går et lille øjeblik.
[kvindes stønnen stilner af]
Karina, se du, om du kan få sovet lidt.
[Pernille i telefon] Der er lige blevet indlagt en ny patient. En ung kvinde.
- [Pernille] Men jeg passer på hende. - [Niels] Godt.
[Pernille] Jeg kan ikke lade hende slå flere ihjel.
- [Pernille] Hej, Maggi. - [Maggi] Hej.
- [Pernille] Skal jeg tage den? - Ja, det må du gerne.
Godt. Sov godt.
Tak skal du have.
[ulmende atmosfærisk musik bliver drømmende]
[hjertemonitor bipper]
[Pernilles åndedræt bliver tungt]
[al lyd bliver fjern]
[stilhed]
Hey! Maggi er blevet dårlig.
[alarmer bipper]
- Maggi, hvad er der galt? - [Maggi] Jeg er lidt svimmel.
Hjertet slår hulter til bulter. Vi skal have taget blodprøver.
Hej igen. Hun har brystsmerter, og hjertet slår fuldstændig sindssygt.
Du må komme herned.
Nej, nu! Det haster!
[Maggi hoster og gisper]
[Christina] Ja, tak skal du have.
Har du ondt?
Nej, jeg er bare så svimmel.
Hun er så inkompetent, hende Marina. Jeg har ringet til hende 17.000 gange.
[Christina] Det kan jo ikke passe. Ja tak. Det var på tide.
Hvordan har hun haft det i løbet af aftenen?
Vi talte for halvanden time siden, hvor hun havde det fint.
- [Marina] Hvad har hun fået? - Noget beroligende, men...
Hendes hjerterytme er vildt ustabil, hun må ned på hjerteafdelingen nu.
[Marina] Ikke lige nu.
Tag dig sammen! Du kan se, hun har det ad helvedes til.
[Christina] Ikke? Vi må få hende udredt.
- [Marina] Jeg er bare ikke sikker på... - Det kan du vel se, at det er.
[Marina] Lad mig kigge i journalen.
[Christina] Jeg har allerede sagt til dig, hvad der står i den journal!
[fortsat] Jeg har sagt det til dig otte gange! På telefonen!
[Christina] Marina, det kan ikke passe.
[Christina og Marinas stemmer fjerner sig]
Har du det lidt bedre?
- Ja. - [Pernille] Ja. Godt.
[krybende spændingsmusik]
[døralarm bipper]
- [Pia] Hvor er Christina? - [Pernille] Hun gik sammen med Marina.
[Pernille] De skændes vist stadig.
[fortsat] De kan ikke finde ud af, hvad der er sket med Maggi.
- [Pia] Hvem er inde ved Maggi nu? - [Pernille] Ikke nogen lige nu.
[Pia] Det ser ud, som om alarmen er sat på pause.
[Pia] Det kan bare være det gamle lort, der strejker.
[uhyggelig atmosfærisk musik]
[intens stilhed]
[lydløse trin]
[uhyggelig dronende musik]
Har du brug for hjælp?
[musik intensiveres]
[Christina] Nej, det er fint.
Jeg skulle bare lige rette noget.
Nå.
Jamen...
[Pernille] Okay.
[hjertebankende rytme og rungen overdøver alt]
[Pia fjernt] Jeg var lige nede på 38, så du behøver ikke gå derned.
[dunken intensiveres]
[hjertemonitor bipper]
[hyler bipper og vibrerer]
[intens spændingsmusik]
- [Pia] Hvad sker der? - [Christina] Hent defiben.
[Christina] Pernille, tag ballonen. Tag ballonen!
[Christina stønner]
[læge] Ja.
Vi har Maggi Rasmussen indlagt til observation for mulig blodprop.
[læge] Okay.
Hun har først atrieflimren, som nu er atrieflagren,
hun havde en SAT på 60 og et blodtryk på 100/60.
[Christina] Og nu har hun fået respirationsstop.
[læge] Fint, tak.
- [Christina] Kom nu! - Okay.
[Christina] Ja.
[læge] Rytmetjek. Alle væk.
[spændingsmusik stilner af]
[hjertemonitor bipper normalt]
Hendes hjerte slår jo stadig.
[læge] Hvorfor blev der trykket på alarmen?
Patienten har jo ikke hjertestop.
- Har vi hendes journal? - [kvinde] Ja, jeg har journalen her.
[kvinde] Se billederne.
[dunkende rytme]
[læge] Ah. Ja. Afsane, kan du se den skygge der?
[Afsane] Ja.
[læge] Hun har fået hjerneblødning, så det har skabt en cerebral katastrofe.
- [Afsane] En skade i hjernen? - [læge] Præcis.
- [Afsane] Men så der vel ikke... - [læge] Ikke så meget at gøre, nej.
[læge] Godt, vi må komme hende i kærlig pleje og ringe til hendes pårørende
og informere dem om hjerneskaden.
- [læge] Vi pakker sammen. - [Christina] Jeg kører defiben ud.
[læge] Ja tak.
[læge] Må jeg lige se de billeder igen?
[døralarm bipper]
Vi er enige om, at modgiften mod stesolid er flumazenil?
[Niels i telefon] Ja.
- Okay. - [Niels] Hvorfor?
- [Pernille] Jeg så hende gøre det. - [Niels] Hvad?
- [Pernille] Jeg så hende give sprøjter. - [Niels] Hvad?
[Pernille] Men hun i panik, da jeg kom, og trykkede på knappen...
- ...før hjertestoppet skete. - [Niels] Okay.
[Pernille] Nu tror lægerne, hun har hjerneskade, men det giver jo ikke mening.
[ulmende spændingsmusik]
Kunne hun også være endt i den tilstand, hvis hun havde fået stesolid?
Hvorfor siger du det?
[læge] Det står der ikke noget om i journalen.
- Har hun fået stesolid? - Jeg har ikke givet det.
Hvad kigger du efter?
[læge] Jeg kigger bare på nogle gamle scanningsbilleder.
[fortsat] Hun fik en blodprop for nylig, hvor der blev lavet en CT-scanning.
[læge] Jeg sammenligner dem bare for at sikre, at alt er, som det skal være.
Det kan ikke passe. Det er den samme skygge.
Hun havde den allerede dengang. Det er en gammel skade.
Hun skal have ilt igen. Slå alle maskiner til.
[Pernille] Ja.
Vi prøver også en modgift mod stesolid. Hent flumazenil.
Jeg er på vej.
[intens spændingsmusik]
- [kvinde] Skal jeg ikke overtage ballonen? - Jo.
- Er flumazenilen klar? - Ja, den kommer her.
- [læge] Godt. - [kvinde] Jeg støtteventilerer.
- [læge] Fint. Tak. - Her.
Afsane. Giv hende det.
Jamen... Har hun fået stesolid?
Bare gør det.
[musik stilner af]
[lyd af væske, der presses]
[ulmende spændingsmusik]
[musik standser]
[dyb vejrtrækning]
[svævende melankolsk musik]
Ej, hvor er jeg tørstig.
[Maggi] Tror I ikke, jeg kunne få lidt at drikke?
[Pia] Jo, selvfølgelig kan du det.
- [læge] Maggi? - [Maggi] Ja.
[læge] Ved du, hvor du er?
[Maggie] Ja, jeg er på sygehuset.
[læge] Ja. Så skal jeg have dig til at trække vejret dybt.
[Maggie trækker vejret dyb ind]
[læge] Det var flot. Det lyder rigtig godt.
Hvis du bare lige vil trykke mod mine hænder.
[læge] Godt.
[sukker lettet] Patienten er ABC-stabil.
Godt klaret.
Tak.
Du reddede hende.
[Christina] Imponerende.
[puster bævende lettet]
Sikke en vagt, hva'?
Det bliver ikke en af dem, man glemmer.
[svævende atmosfærisk musik]
[Christina] Nå, men...
Jeg skal til gymnastikopvisning med Nanna.
[Christina] Så mine forældre kommer også og ser det.
[Christina fniser nervøst] Jeg glæder mig helt vildt.
Okay, men... Vi ses.
[lyde og snak fra afdelingen]
Jeg hører, det har været en helt sindssyg nat.
[Pernille] Den er god nok.
- Hvad? - Den er god nok.
[Pernille] Jeg så hende gøre det.
[ulmende melankolsk klavermusik]
[dør åbner]
[Niels] Hej.
Okay.
[telefon ringer op på medhør]
[telefon lægges på bordet]
[Søren] Vordingborg politi, det er Søren Ravn.
Hej, jeg hedder Pernille.
Jeg er sygeplejerske på Nykøbing Falster Sygehus.
[Søren] Hvad drejer det sig om?
[musik stopper]
Jeg tror, min kollega har slået tre patienter ihjel i nat.
[lyd fra biler]
[atmosfærisk spændingsmusik]
...var terminal. Hun var i kærlig pleje... [utydeligt]
[Pernille] Jeg har også gemt en pose... [utydeligt]
[mand] Christina Aistrup Hansen?
Ja?
Klokken den er 15.34, og du er anholdt.
Undskyld hvad?
[mand] Du bliver sigtet for drab på Viggo Holm Petersen,
Svend Åge Petersen og Anne Lise Poulsen,
og drabsforsøg på Maggi Margrethe Rasmussen.
Du behøver ikke udtale dig. Du bliver afhørt senere.
Der må være sket en fejl.
[mand] Du vil få en forsvarer, når du bliver afhørt.
Jeg forstår ikke, hvad I taler om, jeg har ikke...
Jeg har ikke gjort noget.
[mand] Hvis du vil følge med min kollega?
[svævende melankolsk musik]
[mågeskrig]
[græsset rasler i vinden]
[melankolsk musik fortsætter]
[Pernille sukker]
[håbefuld melankolsk klavermusik]
[nyhedsvært] I Nykøbing Falster er folk i chok
over mistanken mod en sygeplejerske.
[nyhedsvært 2] ...en række mistænkelige dødsfald på Nykøbing Falster Sygehus.
[nyhedsvært 3] Det er en opsigtsvækkende og barsk sag.
[nyhedsvært] Ifølge politiet har en 30-årig sygeplejerske...
[nyhedsvært 4] Sygeplejersken blev meldt af en kollega efter en nattevagt...
[nyhedsvært 5] Sagen har allerede skabt bred bekymring...
[nyhedsvært 6] Sygeplejersken er det udbredte samtaleemne...
[nyhedsvært 3] En dramatisk dag...
[nyhedsvært 4] Politiets kronvidne er en anden sygeplejerske...
[nyhedsvært] Det er en ekstremt alvorlig anklage...
[nyhedsvært 7] På sygehuset chokerer sagen både ansatte og ledelse.
[nyhedsvært 3] Den største drabssag i sundhedsvæsenets nyere historie.
[nyhedsvært 4] ...Dødssygeplejersken fra Nykøbing Falster.
[musik fader ud]
Skulle du ikke tage en fridag?
Retssagen starter nu. Falster kommer på hele verdens forsider.
- Bekymring klæder dig. - Ingen forventer, du arbejder...
[Pernille] Jeg har det fint.
[Niels] Det er også bare, fordi...
Hvis andre har et problem med, at jeg stadig er på afdelingen,
hvis de ikke vil have vagter med mig eller snakke med mig,
så må de selv rode med det.
Jeg vil bare gerne passe mit arbejde.
Jeg kender æsler, der er mindre stædige end dig.
[Pernille] Mm.
- [Alberte] Jeg fandt det under sengen. - Nej!
- Var det? - Selvfølgelig.
[Pernille griner] Okay.
[Pernille] Fingrene på næsen. Yes.
[svævende melankolsk klavermusik]
[ambulancesirener i baggrunden]
[bil låser]
[utydelig snak]
[Diana] Han var fucking lækker.
[dør lukker]
Hej.
[klavermusik fortsætter]
[Pernille sukker dybt]
[larm og snak fra afdelingen]
- Hej, Pernille. - [Pernille] Hej.
Vi har en fyr, der skal have taget blodprøve, vil du tage den?
- Selvfølgelig. - [Katja] Han er inde på 38.
[Pernille] Super.
[Pernille] Hej.
[Trine] Fantastisk. Så tager han 9. klasse der?
- Tiende. - Det er så smart.
Hvorfor er der nogen, der tager det her ud?
[Pia] Ja, det...
Hej.
Jeg kommer for at tage en blodprøve på dig.
[musik intensiveres]
Så kommer der et lille prik.
[griner let] Det overlever jeg sgu nok, tror du ikke?
[Pernille] Så...
Er det dig, der er Pernille?
[let anstrengt] Ja.
Så vil jeg gerne have lov at sige tak.
[musik stopper]
[melankolsk klavermusik fortsætter]
[Pernille lavmælt] Selv tak.
[Pernille sukker]
[svævende outromelodi]