10 DAYS OF A BAD MAN
Ikke vær så pessimistisk.
Sjefen banker oss om det skjer noe med ham.
-Han lever. -Bra.
Hvorfor blir han beskyttet?
Vet ikke. "Dra til Tomba og ikke kom tilbake uten ham."
Han kommer seg ikke til İzmit, for ikke å snakke om Istanbul.
Det er "Tosya", din idiot.
-Hvor er vi? -Et sted som heter Karaağaç.
Jøss!
Hüso! Du fikk den halvdøde fyren til å falle!
Jeg ble livredd. Han ropte! Jeg trodde han ble levende.
Han er ikke død, din jævla idiot.
Er alt i orden, kompis? Kom deg opp. Kom ut. Ut!
Lukk den. Vi lener ham mot den. Går det bra?
-Jeg tisser. -Hva?
Faen heller. Selvsagt. Du drakk så mye vann!
Hüso, hent joggebuksene dine. Rent undertøy også, om du har det.
Vi må skifte på ham.
-Akkurat! Hvorfor mine klær, ikke dine? -Hold kjeft, og skynd deg.
-Våpenbror? -Ja.
-Hva gjør jeg med dem? -Kast dem.
Medisiner!
Kikk i lommene hans. Han må ha medisiner der.
Her.
Her er medisinene dine, ok?
Hamlet.
-Hva sier han? -Han snakker om boka. Boka di er i bilen.
"Om dette altfor faste kjøttet kunne smelte,
tine, og løse seg opp til dugg."
DAG 1
Hyggelig å se deg, Sadık.
Jeg har skiftet navn. Det er Adil nå.
Jeg liker ikke Adil.
Uansett.
Noen ringt fra Tosya og sa at det var en helt ødelagt bil der som jeg eide,
og en boms som het Sadık.
Hva gjorde du i Tosya? Jeg trodde du var i Eskişehir?
Jeg kjørte noen dit.
-Sett deg. -Nei, det kan jeg ikke.
Brukket halebein. Det gjør vondt.
Jeg gjorde opp med deg for to år siden, men nå må vi starte på nytt.
For det første, betalingen for bilen.
Så, sykehusutgiftene. Erstatningen til svigerfaren og svogeren din.
Konas papirer. TV-gaven til politiet.
Kort sagt har du kostet oss mye penger, Sadık Adil.
-Ikke sant, Hayati? -Helt klart.
-Om du sier det, så. -Hvordan har du tenkt å betale gjelda?
Hva med en jobb?
-Innenfor ditt fagområde, selvsagt. -Fag…
Du vil finne denne fyren i byens finere strøk. Slik du fant Tevfik.
Han heter Ferhat Gönen.
Glem dem. De ville stikke seg ut i det strøket.
Hayati vil gi deg mappen om Ferhat. Har du en mobil?
Selvsagt ikke.
Den svarte er arbeidstelefonen din. Det samme passordet.
Det året Istanbul ble erobret. Husk det.
Nummer mitt er i den. Og Hayatis, Zeynels og Hüsos.
Den hvite er personlig.
Skjønner. Svart er liv, hvit er død. Svart er din, hvit er min.
Zeynel. Få penger og kortet fra Hayati.
-Kjøp noen klær til ham. -Greit, sjef.
-Dama? -Hvem? Dama mi?
-Hva heter hun? -Maria.
"Maria." La henne velge klærne.
Hun er ei hore, men har god smak.
Ta den, den biter ikke. Du trenger den i denne bransjen.
Hold den godt.
Greit, fint. Du får den når armen din er bedre.
Jobben er å finne Ferhat og si hvor han er.
-På én betingelse. -Din…
Jeg verker overalt. Hodet, armen, ræva… Jeg har smerter.
Jeg trenger sterke smertestillende, og de får man ikke overalt.
Er du en pillemisbruker nå?
Hvor mange tar du?
Han har tatt én i dag, sjef. Resten er i lomma hans.
Gi ham to per dag. Morgen og kveld.
-Nei. -Ok?
-To går ikke. -To, sa jeg!
Hold øye med ham til han finner den kjøteren, Ferhat.
Dere vil informere Hayati hver dag.
-Hvor skal vi ha ham? -Huset er klart.
Oppfør deg pent. Det har akkurat blitt vasket.
Sadık, Adil, eller hvem du nå er, finn den kjøteren.
Finn ham og si ifra til meg. Ok?
Hvordan skjedde ulykken?
Veien var snorrett, og det var ikke noe regn. Sovnet du?
Jeg må ha punktert.
At du kom levende ut av bilen… Jeg vet ikke.
Det betyr at du fortsatt har ting å gjøre her.
Kan jeg be deg om en tjeneste, kompis?
Dama mi, Maria. Jeg sa at jeg kom tilbake i kveld, og at vi skulle treffes.
Kan jeg invitere henne?
-Vi skal jo uansett handle i morgen. -Ja da, helt i orden.
Jeg må be deg om en tjeneste. Gi meg en pille til.
-Nei. -Du sa at jeg hadde tatt én i dag.
Om jeg tar én til, går det greit til tirsdag.
-Hold opp. -For sikkerhets skyld.
Når Maria er her, og dere har lagt dere, kan jeg ikke brase inn og be om en pille.
Kom igjen.
Begynn å holde deg for ørene nå. Vi kommer til å holde på i hele natt.
Det går bra.
Jeg får min egen gjest. Et spøkelse.
-Her. -Takk.
Denne Hayati. Hvem er han? Hvordan er han?
Han kom for et halvt år siden og ble sjefens høyre hånd.
Vi skjønner det ikke.
Hüso sier at han var i sikkerhetstjenesten og fikk sparken. Han er troende.
-Men jeg liker ham ikke. Han er suspekt. -Takk.
Hva faen?
Maria, ikke sant?
Jeg heter Adil. Jeg skulle hente litt vann.
Gå med deg.
-Sov godt. -Du også.
Spøkelset mitt.
Kom tilbake.
Og si hva jeg skal gjøre.
Si det, slik at denne ventingen og meningsløsheten kan ta slutt.
Kjære fantasi,
drømmene som viser meg steder jeg ikke har vært.
Ta spøkelset og land i øynene mine.
DAG 2
Er den gode mannen tilbake? Du har ikke mistet nummeret mitt.
-Hvordan var Eskişehir? -Bra.
Hva har skjedd med deg? Ble du påkjørt av bussen?
Jeg hadde et uhell.
Men klærne dine er kule. Veldig stilige og uformelle, ser jeg.
-Du skulker fortsatt, ser jeg. -Skolen er ferdig.
Bra jeg ikke gikk. Ellers hadde jeg ikke sett meldingen din.
Når er eksamen?
Om to måneder. Jeg tar eksamen og får pengene mine.
Du må være 18 for det.
Det ble jeg i fjor. Yeter skrev meg inn ett år for sent.
Jeg har 300 000 lira, men de råtner bort i banken. Og synker i verdi.
Og jeg lengter etter dem. Du er så slem, Sadık.
Adil. Det er Adil nå. For øyeblikket.
Og moren din?
Hun avfant seg med at Tevfik har rømt, og dro hjem. Jeg bor hos en slektning.
Tanten min, Durdu.
Så rart. Hvorfor etterlot hun deg alene?
"Jeg tar livet av meg om jeg må dit. Da vil du miste meg også."
Latte. Og legg alt med sjokolade på en tallerken til meg.
Si meg. Hva har du drevet med de siste to årene?
Turisme. Et hotell. Jeg har tatt meg av byggingen.
Har du et hotell? Er det sant?
Så, vår Sadık… Beklager, var det Adil?
Adil har startet en karriere innenfor turisme. Hva mer?
Dekk til beina dine.
La de stakkars gutta stirre på meg.
Du er den eneste mannen som ikke ser på meg som en kjøper.
Men du er jo den gode mannen. Ikke sant?
Jeg kan ha ombestemt meg. Kanskje jeg liker ondskap nå.
Jøss, så du har blitt slem? Selv om du er kul, er du for sent ute.
Jeg har en kjærestekandidat. Ung og søt.
Vi skal starte for oss selv om jeg kan få pengene.
Ikke nevn pengene for folk du ikke kjenner godt.
Din gledesdreper.
-Her. -Takk.
Så? Fortell. Hvorfor ba du meg om å komme?
Jeg ser etter noen. Jeg mener…
Jeg tenke du kunne hjelpe meg som for to år siden.
Hvilken idiot tror at du kan finne noen? Og i en sånn tilstand.
-Du fikk mange hint og fant ikke Tevfik. -Kanskje vi har mer flaks nå.
Kom med det. Hva vil du med meg?
Den vi ser etter, befinner seg her, på dyre steder. Nattklubber og restauranter.
-Hvor ville du lett? -Få mobilen din.
Å, du har to nå.
-Hva er passordet? -291453.
Det er ingen apper her. Glem det. Jeg laster dem ned.
-Selamünaleyküm. -Niesen min, Pınar. Partneren min, Zeynel.
-Jeg har med kontanter til deg. -Takk.
For en sjenerøs partner! Ja, det var det.
Jeg har lagd en konto til deg. CoolDaddy. Vi er venner.
Smil! Det er profilbildet ditt.
Som din eneste venn, har bare jeg sett det. Og jeg likte det.
Si meg. Hva heter han vi ser etter?
Han heter Ferhat, men jeg husker ikke etternavnet.
Hva gjør jeg da? Det må finnes én million Ferhater.
Jøss!
Kanskje jeg også burde begynne med turisme.
Nei! Ikke si at du eier dette også.
Det er info om Ferhat der. Jeg tar meg en dusj.
Hva?
Ikke ta på deg den hjemme.
Se!
-Hva er det? -Jeg sa at jeg hadde et uhell.
Har du funnet noe?
Ikke Ferhat selv, men jeg vet hvor du kan finne ham.
Han er en kjempesnobb. Kontoen har vært inaktiv i én måned, som om han er borte.
-Det vet vi. -Det er ikke alt.
Jeg så at han likte alle bildene til to personer.
Güneşkurt og Bahar95. Så jeg gikk etter jenta.
Ferhat likte alle bildene til Bahar95 og kommenterte masse.
Han la voldsomt an på henne. Og så, helt stille.
Men noen som het SerhatF1 dukket opp omtrent samtidig.
Han begynte å like Bahar95, og omvendt.
Så F1Ferhat og SerhatF1 er den samme.
Dette er interessant. Serhats bilder viser bare bilen og ikke fjeset hans.
Så vi finner ham ikke med dem. Vi må finne Bahar95 for å finne ham.
De er sikkert sammen. Hun trener pilates, bor i strøket og løper i parken hver dag.
Undersøk pilatesstudioene her, og du vil finne henne.
Kanskje du kan undersøke. For betaling.
Ett tusen lira per dag. Dermed basta.
Jeg kan lage menemen.
Jeg elsker det! Men uten løk, og med masse egg.
Dekk til beina.
Ja? Ja, greit.
-Det er Maide. Hun vil snakke med deg. -Maide?
-Hallo, Sadık? -Ja, Maide.
Jeg kan ikke tro det. For en overraskelse. Å se deg på Instagram!
Det er helt utrolig.
Vi pratet akkurat om deg. Gjett hvem som er her.
-Ikke si at det er Rezzan. -Selvsagt ikke.
Det er dr. Buket Köseoğlu. Styremedlem hos Helsegruppen K&S og en utrolig person.
-Ok, fortell. -Hun har et problem. Vi pratet sammen.
Jeg sa: "Sadık kan ordne det."
Så sa Şule at du er i byen. Hun så deg på Instagram med Pınar.
To ting, Maide.
For det første heter jeg Adil nå. For det andre er jeg opptatt.
Kom igjen, Sadık… Adil.
-Buket er både en venn og psykiateren min. -Psykiater.
Du vet at jeg har hatt et uhell. Så jeg kan faktisk trenge en lege.
-Akkurat. Hva med i morgen? -Bare om det er om morgenen.
Ok. Şule sier ifra hvor dere skal møtes i morgen.
Her.
-Kan jeg få 1000 for i morgen også? -Ingen forskudd. Dette er bare taxipenger.
Vær klar i morgen. Jeg ringer deg etter skolen. Undersøk studioene også.
Si: "Jeg er Bahars venn. Hun anbefalte stedet." Se om noen kjenner henne.
En ting til. Vi drar kanskje til en klubb eller bar i Kuruçeşme i morgen.
-Så vær klar. -Ja vel.
-Sadık Adil. -Ja?
-Hva i helvete driver dere med? -Vi har det bra.
Din idiot. Jeg spurte ikke hvordan du har det, men hva du gjør.
Tja, vi har funnet en jente som kan gi oss tilgang til Ferhat.
Hun er ofte på treningsstudioer.
Jeg har ansatt en jente som lett kommer inn der, og som kjenner sånne nabolag.
Men vi trenger forsterkninger. Jeg mener…
Noen med en bil, fordi vi må overvåke to steder i morgen.
Og noen penger. Medlemskap, inngangspenger til klubber.
Jeg sender Hüso i morgen.
Ikke glem det. For mye gjeld, for lite tid.
Ja, sjef.
Begge var leiesoldater. Så vi var våpenbrødre.
Men vi ble sendt hjem for noen år siden på grunn av denne idioten. Ordrenekt.
-Forsiktig. Ta litt der også. -Fjern den hånden, ellers får du et kutt.
Pengene Hüso hadde med… Legg igjen halvparten og ta resten.
Vent til jeg sier ifra, Hüso. Du må kjøre Pınar et par steder.
Og så møtes vi her i kveld.
Pınar er niesen til kompisen min.
-Er du ferdig? -Nesten.
Ikke trykk for hardt. Vær forsiktig.
En time, toppen. Utsett møtet. Ja, jeg kommer til styremøtet.
DAG 3
Onkelen min, Haşmet Köseoğlu ble angrepet og drept hjemme for en måned siden.
Tanten min, Jale, ble stygt skadet.
Hun identifiserte morderne, men de er ikke tatt.
Onkelen min var direktør og eide stedet der jeg jobber.
Så, det var et dobbelt tap, for familien og for virksomheten.
Du ber meg ikke om å ta morderne, hva?
Moren min elsker krimserier.
Hun ser gamle serier og leser krim. Hun vil ansette en privatdetektiv.
Det vi vil at du skal gjøre,
er å bekrefte det politiet har funnet og berolige moren min.
Kan du fortelle meg hva dere vet? Om hva som skjedde den kvelden.
Har du ikke lest om det? Det vakte oppmerksomhet.
Nei, jeg har bare lest Hamlet i en måned.
-Hamlet? -Ja.
Ok. Det moldovske paret som jobbet i herskapshuset, Ianna and Ranat,
stjal fra onkelen min hele tiden. Sølv, smykker, kontanter…
Og de fikk sparken da det ble oppdaget.
Så de ville tømme safen før de dro til Moldova.
Den dagen, mens kvinnen ventet utenfor, gikk ektemannen inn.
Et uheldig sammentreff. Onkelen min og kona dro ikke til byen den helgen.
Så Ranat dreper onkelen min. De får Jale til å åpne safen
og slår henne i hodet med den samme klubben, og slipper unna.
Hva tror du? Kan du hjelpe meg?
Det tror jeg. Men først må du hjelpe meg.
Hva slags hjelp?
Jeg har store smerter. Så jeg trenger en resept.
Vil du ha smertestillende på resept?
Overtal moren min til å ansette deg, så skal du få et par timer.
-En time. Jeg har ikke god tid. -Ikke jeg heller.
Şule, dette er Sadık.
Du kjenner til K&S-gruppen, ikke sant? Ja. Undersøk dem litt.
Send meg alt du finner om Haşmet Köseoğlu, barna hans, kona hans og Buket Köseoğlu.
Ok, takk.
-Nei, jenta mi. Hvorfor er du så urolig? -Her er kaffen din.
Mamma? Dette er Adil.
-Velkommen. Vil du ha en drink? -Nei takk.
Bare kom inn.
Vær så god og sitt.
Nei, jeg står heller. Jeg har sittet mye i dag.
Greit.
For det første liker jeg navnet ditt.
Leser du? Sherlock Holmes? Agatha Christie?
Jeg foretrekker Hammett.
Ikke ta det ille opp, men forfattere som Christie eller Doyle
skrev om hendelser som ikke skjer i virkeligheten.
Jeg syns de er for oppdiktede.
I virkeligheten står morderne offeret nært,
men i bøkene er det alltid den du minst forventer.
Ingen andre enn forfatteren kunne løst mordene.
La oss si at du hadde et drap som ble forklart på en rimelig måte.
Saken ser ut til å være løst,
men noe sier deg at forklaringen ikke stemmer.
Og du mistenker visse mennesker. Hva ville du gjort?
Jeg ville konsentrert meg om å bevise at den jeg mistenker, er skyldig.
Ser du? Akkurat som Columbo. Du er akkurat den jeg trenger, Adil.
Dessuten, da jeg så klærne dine…
Buket, gå og lek med Ateş. Hun er urolig i dag.
Greit, mamma.
Jeg vet hvem morderen er, Columbo. De drepte min Haşmet.
-Jeg vet ikke hvorfor ingen tror meg. -Hvem er det? Det er meg. Kom hit.
Hadde ikke jeg sagt at jeg ville prate med en journalist, hadde de ikke ansatt deg.
Ianna og Ranat.
Ingen tror at de kan ha gjort det, utenom Jale.
-Fordi Jale er den egentlige skurken. -Jale? Svigerinnen din?
Slik du nettopp sa det, er morderen alltid i nærheten.
Men så langt jeg vet, ble hun stygt skadet den natten?
Gjorde hun det selv?
Hun kan ha en medskyldig. Du må finne vedkommende.
Jale er en ulv i fåreklær.
Hun pleide å jobbe i resepsjonen.
Hun var så dyktig at hun fikk Haşmet til å gifte seg med henne etter fire måneder.
Hun kan finne på hva som helst.
Flott, hva? Datteren min er besluttsom og smart. Hun gjør det som må til.
-Og så… -Du vil si "vakker".
Det skyldes ikke meg.
Haşmet kom med henne da hun var to dager gammel.
Moren døde under fødselen. Det vet alle.
Jale hadde også fått barn.
Haşmet var redd for at jeg skulle bli sjalu.
Morderen er noen i familien.
-Haşmets barn… -Ja, han hadde to.
Gülhan var farens prinsesse. De tilba hverandre.
Hun er også lege. Underdirektør i det store konsernet.
Canberk er ikke noe tess.
Faren hans kjøpte skolen hans så han kunne ta eksamen.
Du bor for det meste her, forstår jeg?
-Ja, jeg bor i denne etasjen. -Ja.
Buket bor ovenpå.
Den dagen Haşmet ble drept, sov jeg der.
Jeg drømte at han druknet. Jeg skrek da jeg våknet.
Şaziye kom løpende opp.
-Kan jeg beholde dette? -Ja da.
Dessuten vil jeg gjerne snakke med dem som kjente paret godt.
Kenan. Han var hovmester i herskapshuset i 30 år.
Han tror heller ikke at de gjorde det. Han sa at det var vås.
Så Jale ga ham sparken da hun kom fra sykehuset.
Om vi finner Ianna og Ranat, får vi kanskje svar på noen spørsmål.
-Hva tror du skjedde? Hvor er de? -Jeg vet ikke. De kvittet seg med dem.
-"De"? Hvem er "de"? -Jale og hennes medskyldige.
-Får jeg ikke nummeret ditt, Columbo? -Selvsagt.
Du overrasket meg. Jeg trodde ikke du vil overtale moren min så lett.
Du vet sikkert
at moren din tror at svigerinnen hennes er ansvarlig for brorens død.
Hun visste ikke om noe annet motiv enn ranet, men…
Denne hovmesteren, Kenan. Tror du han vet noe?
Kenan fikk sparken da de oppdaget at han og Ianna hadde et forhold.
Politiet fant upassende bilder av dem da de ransaket Iannas rom.
Mamma holdt styr på det herskapshuset i mange år, takket være Kenan.
Hun betalte ham en tilleggslønn.
Her er det.
La oss starte med fortiden din, Adil.
Vi dro til Eskişehir for to år siden. Jeg, forloveden min, Fatoş,
som var 20 år yngre enn meg, og en kvinne som ville adoptere meg.
Fatoş hadde akkurat sluttet som prostituert.
Hun ville ikke leve i synd. Hun syntes det var galt. Så vi giftet oss.
Min nye mor hadde arvet et hus i Eskişehir.
Og vi hadde ganske mye penger med oss. Vi ville gjøre huset om til et hotell.
Fatoş skulle være en slags direktør når hotellet åpnet.
Så hun ville ta eksamen for videregående. Og jeg begynte å studere filosofi
gjennom fjernundervisning, for å oppmuntre henne.
Jeg hadde gitt Fatoş et løfte. Jeg sluttet med mye i livet mitt.
Jeg sluttet å være kald.
Jeg pleide å telle sekundene uten å se på klokka. Det sluttet jeg med.
Jeg sluttet å drikke og røyke.
Jeg hadde nye vaner nå. Jeg slukte bøker om litteratur og filosofi.
Vi var virkelig lykkelige.
Så skjedde det som skjer med alle lykkelige par.
Fatoş ble gravid. Vi fikk vite at det var en jente.
Jeg har aldri vært flink til å være lykkelig.
Det er alltid en hake.
Det skjer noe. Det skjedde igjen.
GITT AV HAJI YUSUF EROL
Det er ikke lenge nå. Vi er nesten fremme.
Noe gikk galt under fødselen.
Jeg vet ikke, kanskje Gud grep inn.
Yağmur. Det skulle vi kalle datteren vår.
Fatoş snakket mye om moren sin. Hun var glad i henne og savnet henne.
De hadde ikke kontakt på grunn av Fatoş yrke. Hun døde nylig.
Hun ble begravd i en landsby i Tosya.
Så jeg fikk ideen at jeg ville begrave Fatoş ved siden av henne.
Plutselig dukket faren til Fatoş, som hun ikke snakket med,
opp på kirkegården med en fyr. Der møtte jeg svigerfar for første gang.
Han ropte: "Du kan ikke begrave den hora ved siden av kona mi."
Jeg prøvde å overtale ham rolig, sa: "Det er datteren din."
Han hørte ikke på meg. Ropte bare. Etter en stund ble jeg sint.
Jeg må ha blitt gal. Jeg brakk det ene beinet, så det andre.
Jeg ville rive ut tunga hans for å ha kalt kona mi ei hore, men noen slo meg ned.
Fatoş svoger.
Han som voldtok henne da hun var 16.
Da han ble avslørt, ga udyret faren to jordstykker.
Den hallikfaren som jeg brakk beina til.
Jeg knuste og sprengte ballene hans.
-Vent! -Jeg ville drepe ham.
Men imamen stanset meg, så jeg lot ham gå.
Så begravde jeg Fatoş rett ved siden av moren.
Og så kjørte jeg min vei.
Jeg punkterte på veien, og bilen rullet rundt. Det er derfor jeg er sånn.
Så? Har jeg fortjent den resepten?
-Adil… -Nei, offisielt er det Sadık Demir.
Sadık Demir.
Du vet at medisinene er vanedannende.
Og jeg sier deg her og nå at du ikke må ta dem med alkohol.
Du får en halv eske.
Hva om jeg gir deg resten på søndag?
-Du kan oppdatere meg da. Hva syns du? -Greit.
-Bra. Noe mer? -Et siste rutinespørsmål.
Hvor var du mordnatten?
Jeg var hjemme med Gülhan. Canberk var i Antalya.
Her er første halvdel av betalingen.
-Vær så god. -Å, takk.
Hallo, Adil?
Dette er Kenan, hovmesteren i Köseoğlu-huset.
-İsmet ga meg nummeret ditt. -Jøss.
Ser du etter Ianna og Ranat? De er ikke tyvene.
-Jale arrangerte alt sammen. -Arrangerte hva?
Jale plantet smykkene på Iannas rom. Hun er morderen.
-Sa du det til politiet? -Nei.
Jale truet meg først, og ga meg så sparken.
Fikk du ikke sparken fordi du var Iannas elsker?
Hør nå her, Adil.
Ianna og Ranat fikk ikke sparken. De fant en bedre betalt jobb og reiste.
Timurlenk ordnet det. Han vet hvor de er.
-Hvem er det? -Han tar seg av hundene i herskapshuset.
Jeg vet ikke om han er der nå, men jeg har en adresse.
Du kan få den. En valpefabrikk i Gebze.
Ok, send meg den.
-Hei, gamlefar. -Hei.
Hüso er en fin fyr, men litt gjerrig.
Se hva jeg kjøpte for bare 3000 lira i Ulus.
Hva drev dere med?
Gode nyheter. Vi fant Bahar95.
Jeg tok en time med PT-en hennes. Hun har dessverre ikke vært der på ti dager.
PT-en ble mistenksom da jeg ba om nummeret. Sa: "Er du ikke en venn?"
-Det var alt. Jeg steller meg. Ha det! -Ha det.
Dra hit i morgen og finn Timur der. Se hva slags fyr han er, hvordan han er.
Det er den andre jobben. Jeg forklarer senere.
-Så? -Nydelig.
Jeg sendte et bilde til Ferhat.
Han kan velge Bahar95 eller Pınar2001.
Jeg må sove her, kan ikke komme så sent hjem.
Ok.
Om det er greit, blir vi utenfor. Vi passer ikke inn.
Sier du det?
Greit.
Vil du ikke kjøpe roser til de vakre damene?
Gi meg dem.
Vi skal danse.
-Kjenner du denne fyren? -Nei.
-Hent litt melk til meg. -Ja da.
Vent, hei!
Livet med deg er flott! Du er bra for meg. Herregud, du må være død innvendig.
Det er ti fyrer her som ville gitt alt for å være deg.
Men jeg fortjener en bonus. SerhatF1 legger an på meg.
Gir meg likes. Jeg spurte: "Er bilen din?" La oss se hva han sier.
Beklager, men jeg har nyheter.
Jeg viste Ferhats bilde til de utkasterne her jeg kjenner.
Og har du sett, ledelsen ga dem det samme bildet for fire dager siden.
Og la igjen et nummer de skulle ringe om de så ham.
Så noen andre ser etter ham.
Nei, jeg så nummeret, og det er ditt nummer.
-Hva? -Ja.
De skulle ringe Sadık Demir om han kom. Er etternavnet ditt Demir?
-Jeg skal ringe Hayati og si det. -Vent, ikke ring ham.
Bare… Ikke fortell Hayati om dette stedet. Fortell ham om pilatesstudioet.
Hva er du ute etter, sjef?
Hva er greia med Hayati?
-Takk. -Helt i orden.
-Hvorfor kommer ikke Hüso? -Han vil ikke.
Det var et raid på fjellet for fem år siden. Etter det har han ikke sovet inne.
Kom tilbake og si hva jeg skal gjøre.
Si det, slik at denne ventingen og meningsløsheten kan ta slutt.
Kjære fantasi, drømmene som viser meg steder jeg ikke har vært.
Ta spøkelset og land i øynene mine.
Det er meg.
Kan du høre det? En hær av måker. Det føles som de flyr over hodet mitt.
Jeg fikk ikke sove. Vær så snill.
Ok.
Du kalte meg Fatoş. Det er navnet til kona di, ikke sant?
Er hun ung. Eller eldre enn deg?
Hun var 24.
Ble dere skilt?
Hva skjedde?
Løgner. Du sa at du tok henne til moren hennes.
Jeg gjorde det. Jeg begravde henne ved siden av moren.
DAG 4
-Hvordan går det, Şule? -Hallo, Sadık.
-Har Hüseyin gitt deg veska? -Ja, jeg kikker i den nå.
Er det noe du vil legge til?
Haşmet Köseoğlu var en ambisiøs lege.
Han bygde opp en sykehuskjede fra bunnen av.
Han var gift to ganger. Det sies at han skilte seg fordi kona ikke kunne få barn.
Han møtte den andre kona da hun jobbet på sykehuset hans.
Sønnen hans, Can, er håpløs. Bare etternavnet hans betyr noe.
Datteren, Gül, og Buket er flotte damer.
De kalles de røde kusinene. Vokste opp sammen, gikk på samme skole.
PROSJEKTET "EN DAG I UKEN"
Jobber sosialt.
BUKET KÖSEOĞLU TREKKER SEG
Buket har radikale medisinske ideer.
Det interessante er at de alltid er sammen.
Ingen bilder av dem alene eller med menn.
NYANSATT LEGE FRA USA BLIR DREPT AV FYLLEKJØRER
-Jeg har også sendt noen lenker. -Du er fantastisk. Takk.
-Zeynel, er du i Gebze? -Jeg er på valpefabrikken.
Jeg ga fyren som jobber her 500 lira, og han pratet i vei. Timur er en drittsekk.
Kona døde for ti eller femten år siden.
Hun ga injeksjoner til pasienter i nabolaget.
Datteren, Filiz, hadde pengeproblemer da moren døde.
Hun kuttet all kontakt med Timur etterpå.
Han sier at han er gal. Jeg sa det gjaldt en arv.
"Du får 500 om han ringer."
Jeg la igjen nummeret ditt. Jeg tror han gjør det.
-Han hadde ikke sett Ianna eller Ranat. -Ok, jeg sender deg en adresse.
Hva skal vi gjøre nå?
Timur har vært savnet siden drapet. Hva har vi? Datteren hans, Filiz.
-Ja, Pınar? -Gjett hva som skjedde.
SerhatF1 har sendt et bilde med skiltet til Ferrarien på.
Der står det Ferhat. Han vil møtes når han har fått ordnet noe.
Jeg sa jeg skulle tenke på det om han tryglet om det. Vi har dusten.
Flink jente. Hvorfor er du ikke på skolen nå?
Friminutt. Gjør klar bonusen min.
Ok, nå legger jeg på.
Fint at dere endelig kom.
Hva er det? Går du rundt med et bekken?
-Hvor er Hüso? -Han ser etter Ferhat på pilatesstudioet.
Dere slapper av om morgenen og knuller horer om ettermiddagen?
Hva? Selvsagt… Og i mellomtiden lyver dere for meg.
Hvorfor fortalte dere ikke Hayati om utflukten til Kuruçeşme i går kveld?
Hva er dere ute etter?
Hva?
Hva gjorde du i Gebze tidlig på morgenen?
Jeg sendte ham dit!
-Hva? -Jeg sendte ham dit.
Jeg sendte ham dit.
Og fikk dem til å holde kjeft om Kuruçeşme. Fordi jeg ikke stoler på ham.
Han går bak ryggen på deg.
Reis deg!
Jeg fjerner deg fra denne jobben. Du blir med tilbake. Haluk tar over.
-Uten Zeynel trekker jeg meg. -Din…
Om du var lite grann smart, hadde du dritt i buksa da du så meg.
-Jeg kan drepe deg med et knips. -Jeg er allerede død.
Jeg døde i Tosya.
Jeg er i et limbo og venter på min tur. Livet mitt er null verdt.
Er du høy på de jævla pillene igjen?
Hva? Hvorfor bryr du deg om Zeynel?
-Hva betyr han? -Vi er kompiser og fra samme sted.
Jeg kjente faren hans. Han var kjøpmann. Han ga oss gratis godteri under høytider.
Fra samme sted.
Hayati, gi ham 200 dollar.
Haluk og Recep skal knulle den hora. Zeynel er ikke i form i dag.
-Hold kjeft! -Vent…
Hør her, din tulling. Finn rasshølet Ferhat innen tirsdag og si ifra,
ellers kommer vi tilbake og tar dere. Hüso og den hora du ansatte også.
-Vent. -Stans!
Vent.
Hold opp!
Faren min… Han var drosjesjåfør.
Han delte ikke ut godteri, men han var en fin fyr.
Jeg skal drepe de to. Hayati også.
Bare dem?
Mener du det?
Jeg er med.
Fra nå av gjør jeg som du sier, bror.
Du motsa dem. Det er nok.
Men vi må være forsiktige hele tiden.
De vet alt om oss.
De har nok en sporingsenhet i bilen. Og de ga oss mobilene.
Det er sikkert den kødden Hayati.
-Jeg må følge Maria hjem. -Greit.
Gode nyheter! Ikke noe menemen i kveld. Jeg spanderer pizza.
Hüso skremte PT-en. Vi har fått Bahars adresse.
Men dørvakten sa at hun var bortreist.
Hüso og jeg skal overvåke huset i morgen. Vet du hva?
De 300 000 liraene mine.
Kan jeg ta dem ut litt tidligere?
Kjæresten min har en forretningsmulighet. Vi skal jobbe sammen.
Det er så sjelden jeg liker noen som liker meg. Kom igjen, vær så snill.
-Har kjæresten et navn? -Mert.
Si til Mert: "Moren min tok pengene fordi jeg er mindreårig. Vi må vente ett år."
-Hva betyr det? -Vil du ha de 300 000? Ring ham, da.
-Vi kan ikke godta dette, kommandant. -Det skal vi ikke.
Vi skal ta igjen, men når tiden er inne. Vi skal vente.
Greit. Fra nå av gjør jeg som du sier.
-Du er den eneste vi tar imot ordrer fra. -Det har jeg merket.
Jeg er "bror" for Zeynel og "kommandant" for deg.
Jeg skal rydde opp og vente på våpenbroren min i bilen.
Hva mener du med at du ikke kan vente ett år. Bryr du deg bare om pengene?
Ikke vær sint på deg selv. Sånt skjer.
-Ungdommen er skuffelsens tid. -Skal det trøste meg?
Ingen har vært glad i meg. Noensinne.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
-Kan du stryke meg over håret? -Kom hit.
-Vet du hva? -Hva?
Om du er glad i meg, skal jeg være glad i deg.
Det er ikke sånn det fungerer.
Kjærligheten er uforbeholden. Du elsker noen uten å forvente å få noe.
Vi er generasjon Z, gamlefar. Ingenting er gratis for oss.
Sier du det? Da skal jeg be deg om noe til gjengjeld.
Hva da? Sex?
Du må finne Ferhat fort, helst i morgen.
Vi overtaler ham raskt.
La oss se hvor flink du er.
Gode nyheter! Ferhat svarte med en gang.
Han har en gjest som drar i morgen. Se, han har sendt adressen også. Idiot.
Godt jobbet.
Du trenger å bli tatt vare på med kjærlig hånd.
Har du røykt?
-Hører du måkene? De er her igjen. -Hold opp, nå.
Ok, du kan sove her. Ikke legg armene eller beina rundt meg.
Du liker meg, hva? Liker i dag, elsker i morgen.
-Jeg savner nikotinen. -Hvorfor tenner du ikke bare en?
Jeg lovet noen ikke å gjøre det.
Vi trenger en ny bil. Ok?
Vi tar Pınars mobil og viderekobler anropene våre til den.
Alle som ringer, vil nå oss der. Vi legger igjen mobilene her.
Hva er dere? Spioner? Jeg gir ikke ifra meg mobilen.
På én betingelse. Jeg blir også med.
Bingo! Ferhat vil møtes i kveld.
Han var redd jeg skulle slippe unna, den dumme rundbrenneren.
Vil du vedde, gamlefar? Han vil knele når vi møtes i kveld.
DAG 5
Er det her?
Om ting går galt der inne, kom deg bak meg.
-Sadık elsker Pınar! -Hold opp. Vær alvorlig.
-Velkommen! -Er du klar, Ferrari?
-Hva er det som skjer? -Stå stille!
Jeg har ikke gjort noe!
-Hold kjeft! -Greit.
Sa jeg ikke at han ville knele?
-Hysj, gå inn. -Ikke gjør det.
Få opp farten.
Lukk døren.
Faen heller.
Ja, Ferhat.
Vi tar vekk teipen. Ikke skrik.
Ellers vil han skyte deg der. Skjønner du?
-Jeg lover… -Hysj.
Jeg har ikke gjort noe galt. Den kvinnen var sprø, Sadık.
Hun var sinnssyk.
Hvordan vet du navnet mitt? Vet du hvem jeg er?
-Fortell meg hvordan! -Snakk!
Vi har sendt hverandre meldinger.
Se i meldingene under "Sadık Demir". Du sendte meg meldinger.
"Du drepte Yasemin, så jeg skal drepe deg."
-Hvem er Yasemin? -Hun er sjefens niese.
De sa at hun døde i en bilulykke.
Det viste seg at hun var forelsket i en gutt og tok livet av seg.
Hjemme hos sjefen.
Var det på grunn av deg?
-Elsket hun ham? -Hva bryr det meg?
Hun var din tidligere forlovede. Du sendte en melding.
"Du drepte Yasemin, jeg skal drepe deg." Du sendte så mange meldinger.
Jeg gjorde ikke noe galt. Jeg lover.
-Ok, hold kjeft. -Vær så snill…
Hva jobber du med?
Jeg skjønner. Du bruker pappas penger. Ok, hva gjør han?
Han sitter i parlamentet. Var politimann før.
-Hvorfor sa du det ikke til ham? -Dette var andre gang.
-Han sa at jeg ikke skulle bry ham igjen. -Ok, greit.
Ta bilde av ham sånn. Hvem sin leilighet er dette?
Den er leid. Men jeg har den i ti dager til.
Ferhat, det er ikke oss som vil drepe deg.
Det er Yasemins onkel. Vi liker ham heller ikke, så vi skal ikke røre deg.
Men du må forsvinne raskt. Ikke post noe på nettet, ok?
Og vi beholder mobilen din. Få passordet hans.
Si meg, Serhat Ferhat, er Ferrarien din?
Du er litt av en mann.
Sjefen tror at Ferhat har skylden for niesens død.
Han vil drepe ham. Men det er et stort problem.
Drittungens far sitter i parlamentet. Så risikoen er stor.
Og så har jeg ulykken min. Politiet får fatt i sjefen gjennom bilen.
Han får høre hva som har skjedd. Han og Hayati finner en løsning.
De får fatt i en mobil
og sender Ferhat meldinger derfra og later som de er meg.
Han sier at han skal drepe ham, kutte ham opp.
Fordi jeg er den sjalu forloveden.
Der kommer dere inn. Dere kommer til Tosya.
Får meg ut av sykehuset og tar meg med til sjefen.
Han gir meg mobilen han har sendt meldinger fra. De er selvsagt slettet.
De gir meg et våpen for å få fingeravtrykkene mine på det.
Hva sa sjefen? "Bare finn ham og si ifra til meg." Hvorfor?
Hvorfor, bror?
Han vil ikke at jeg skal snakke med Ferhat. Da ville jeg skjønne alt.
Husker dere kvelden da vi dro til klubben?
De ba dem ringe nummeret mitt om de så Ferhat. Alt sammen var der.
La oss si at jeg fant Ferhat og sa ifra. Vet dere hva som ville skje?
Ferhat med en kule i hodet fra våpenet med mine fingeravtrykk på
og en annen kule i hodet mitt. Overskriftene neste dag ville bli:
"Sjalu elsker skyter ham som drev forloveden hans til selvmord,
og skyter seg selv med samme våpen."
Du er noe for deg selv. Du så helhetsbildet så fort, takk og pris.
Men de vil snart vite at vi har skjønt det.
Ja. Det vil de. Men dere vet…
Det er hovedsakelig mitt problem. Dere bør nok holde dere unna.
Bror. Ser vi ut som folk som svikter kommandanten eller våpenbroren sin?
Bare fortell oss om planen din.
Å ta sjefen og Hayati.
Men de er åtte. Vi er færre.
Det er jeg klar over. Men jeg har kommet på noe.
-Lur som en rev. -Utrolig.
-Har du fortsatt Tevfiks videoer? -Hva skal du med dem?
-Jeg prøver å redde skinnet vårt. -Er vi i fare?
Du skal tilbake på skolen på mandag. Hold deg unna oss en stund.
Du innser det ikke, men du elsker meg.
Og det er ikke på liksom. Det er så ekte som det kan få blitt.
Maide, jeg må møte direktøren for Kaan Holding.
Så snart som mulig.
Greit? Jeg har informasjon om hvem som drepte tvillingene hans.
DAG 6
-God morgen. -Du er svært presis.
Klokken er 11.00.
-Er ikke moren din her? -Jeg sa jo det.
-Hun står ikke opp før tolv. -Jeg forstår. Du ville treffe meg alene.
Ok, jeg begynner.
Ikke noe nytt på drapsfronten. Jeg antar at jeg har fortjent resten av medisinene?
Jeg har et spørsmål. Har du lurt på hvem de biologiske foreldrene dine var?
Har du sett etter dem?
Jeg lurer på hvorfor du er så opptatt av fortiden min?
Familiehistorien er viktig i drapssaker.
Hei sann.
Og de kaller deg den røde legen.
Er ikke det et paradoks, å bo her og være sosialist?
Heller en sosialist som avviser hjemmet sitt, enn en konservativ.
Så jeg antar at "En dag i uken"-prosjektet er ditt?
Gül og jeg fant det på. Det går så bra.
Faktisk vil vi øke det til to dager i uka.
-God morgen. -God morgen.
Hei.
Søskenbarna mine, Gül og Can.
Adil er advokat.
-Jeg har bedt ham om råd. -Hei.
Selskapet har mange juridiske eksperter, men du valgte ham?
God morgen.
-Velkommen. -God morgen. Takk.
-Hvordan går det? -Takk. Sett deg.
Operasjonen gikk flott. Jeg gikk ned 90 kilo.
Og sju kilo til med hudoperasjonen. Det er deilig.
-Er ikke moren din her? -Hun kan ikke gå ut. Hun har smerter.
Hun ville ha godt av det. Hun må kjede seg. Litt Bosporos-luft.
Ta det med ro, jeg skal få henne med neste gang.
Om du kan overtale Thelma og Louise til å hjelpe meg.
Hvorfor ser dere sånn på meg? Jeg ga dere ikke navnene, de sto i årboken.
Jeg har valgt firmaet som skal reklamere for senteret vårt.
-Cevizli-byrået. -Hva?
Gi den kvinnen sparken i dag. Hun var så slem mot søstrene dine.
Husker du det ikke? Hun fikk dem nesten utvist.
Tante, hun er flink til det hun gjør. En stjerne! Derfor valgte jeg henne.
Er dere fortsatt sure på Şükran? Ærlig talt?
Du må gi henne sparken. Punktum.
Det var min idé å samle alle. Jeg ville at du skulle treffe Jale også,
men heksa må ha merket at det var fare på ferde og stukket av.
Hva har du funnet?
Ingenting så langt, men jeg venter på å høre fra noen.
Jeg kommer straks.
Vær som Columbo. Finn morderen og følg etter vedkommende.
Jeg har troen på deg.
-De siste 2500 dollarene. -Jeg er ikke ferdig. Det vil ta ti dager.
-Så vi ses igjen? -Kanskje.
-Can. -Hei!
-Skal du over? -Ja.
-Kan jeg bli med? -Ja da.
Vi ses.
Kom innom når senteret er åpent.
Å, Şükran! Hei. Jeg skulle til å ringe deg.
Jeg har et lite ærend utenbys.
Ja, vi underskriver kontrakten når jeg er tilbake.
Nei! Det handler ikke om Thelma og Louise. Takk. Ok, takk. Vi snakkes.
Jeg vet ikke hvem Şükran er, men tanten din likte henne ikke.
Nei. Det er Buket og Güls feil.
De kranglet på ungdomsskolen. Hun har vært erkefienden deres siden.
-Skjønner. Fortsatt? -Å ja.
Skal jeg øke farten?
Fint, ikke sant?
HELSESENTER
Hei. Hvordan går det?
Jeg har det like ille som da du dro.
Opp med humøret. Dette er vår første date. La oss nyte den.
Så? Fortell. Hvordan var kona di? Den andre.
Jeg vil vite det. Hva likte du ved henne, hvorfor elsket du henne? Var det ansiktet?
Eller var det kroppen?
Glem det. Vi kan snakke om det under middagen.
Skal vi spise her et sted?
Vi kan prate, bli kjent, komme med tilståelser.
Pınar.
Tevfik er død.
Var det deg?
Men jeg ga ham til morderen.
Jeg prøvde å få deg til å elske meg.
-Sadık? -Adil! Ja, Maide?
Kaan venter deg 20.00. Dette er farlige folk, Sadık… Adil.
Det sies at de har forbindelse med den tsjetsjenske mafiaen. Jeg sender adressen.
Han var en fryktelig person. Enda verre enn deg, men likevel…
Jeg vet det.
Vi må utsette middagen. Jeg er opptatt i kveld.
Ranat og Ianna ble venner med Timur, han som tok seg av hundene.
De bestemte seg for å rane huset.
Så mordet var ikke planlagt, men bare en uheldig tilfeldighet.
Det er det andre. Jeg har ingenting å skjule.
-Takk. -Og Pınar er ikke niesen min.
Jeg kjenner broren hennes. Si det til Hüso også.
De har ingenting.
-Hvem av dere er Sadık? -Jeg.
Sadık Demir. Snakk, jeg lytter.
Jeg må få tilbake mobilen min. Jeg skal vise deg noe.
Det er et ritual. De maskerte menneskene er tvillingene dine.
Du kjenner stedet. Herskapshuset ditt som brant ned.
Det fins en video til. Trykk på den.
Den unge mannen der er Tevfik.
Han fant unge kvinner og menn tvillingene kunne torturere, til og med drepe.
Den andre er en mafiafyr, kjent som sjefen. Han var mer sjalu, en tøff fyr.
Han drepte tvillingene og Tevfik og brente dem opp.
Hvorfor ventet du til nå? Hvorfor er du plutselig ærlig?
Hva vil du ha? Penger?
Tvillingenes drapsmann vil nå drepe oss. Og vi vil være først ute og drepe ham.
Men det er et problem. Vi er tre. De er minst åtte.
Hvorfor tror du at jeg vil hjelpe deg?
Jeg møtte tvillingene i herskapshuset der de bodde. De elsket å jakte.
Om den kjærligheten er arvelig, vil du ikke gå glipp av denne sjansen.
Sjansen til å ta hevn.
-Og videoene du har? -De vil bli begravd.
Jeg stoler ikke på folk jeg ikke har kjøpt. Det er et forretningsprinsipp.
Og jeg stoler ikke på folk som vil kjøpe meg. Det er mitt prinsipp.
Vi har et felles mål. Å ta hevn.
Gjør klar et lag med seks mann. Og et privat jetfly.
Du har aldri vært her. Vi har aldri møttes.
Du får mennene du trenger etter i morgen. Snakk med Selami om resten.
Hallo, Adil. Jeg fikk en telefon fra politiet.
Likene til Ianna og Ranat ble funnet på en sti i Strandzja-fjellene.
Politiet tror de frøs i hjel
etter å ha gått seg vill på vei til Bulgaria. Så det er over.
Det betyr at saken er løst.
La oss møtes og ta en kaffe.
-Og snakke om detaljene. -Ok.
DAG 7
Sånn gjør vi det. Jeg gir deg de siste 2500 dollarene.
Vi drar til mamma etterpå.
Du forteller henne nyhetene og bekrefter konklusjonen.
-Hva er det? -Jeg kan ikke bekrefte den.
Etterforskningen er ikke over. Jeg skal komme til bunns i dette, som Columbo.
-Vær tålmodig i to dager til. -Columbo? Hva betyr det?
Det betyr at jeg må finne en annen mistenkt.
Jeg sa at det var dumt å tro at tante Jale var involvert.
Jeg mener ikke henne.
-Hvem mener du da? -Deg.
-Meg? -Ja, deg.
Helseprosjektet som betyr så mye for deg…
Noe sto i veien for deg. Onkelen din. En trussel.
Han kunne avlyse alt sammen når som helst, om han ønsket det, ikke sant?
Jeg sa jo at jeg var sammen med Gül den kvelden.
Jeg har vitner. Mor og minst tre personer til.
Men jeg lurer på,
hvorfor ikke Canberk eller Gül eller hvem som helst andre enn meg?
Fordi det ville vært mer dramatisk. Jeg leste Hamlet. Ikke undervurder meg.
Og som jeg sa, lovet jeg moren din å være som Columbo.
Tro det eller ei, jeg begynner å jakte på deg så snart vi går herfra.
Du er en interessant fyr.
Her er resten av betalingen din. Avtalen vår er over.
-Og medisinene? -Jeg skriver dem ikke ut uten en time.
-Var ikke dette en? -Vi vil aldri se hverandre mer.
Hold deg unna meg og moren min, Columbo.
Og forresten…
Du punkterte ikke på veien tilbake fra Tosya.
Du vet hva du prøvde å gjøre den dagen.
Og du vil prøve igjen.
Vi ses snart, Buket.
Veldig snart.
Bestillingen din forberedes. Pakken ankommer Istanbul i morgen 19.00.
Så vi kan starte rundt 21.00.
Jøss. Husene noen folk bor i.
Hei.
-Velkommen. -Takk.
Ateş er bundet i innhegningen sin. Gå deg en tur i hagen, jenta mi.
Columbo, jeg er ikke overbevist om Ranat. La oss anta at Jale ikke er morderen.
Men jeg tror fortsatt ikke at de stakkarene gjorde dette.
-Vet du hva vi burde gjøre? -Hva da?
Finne en ny mistenkt.
Hvorfor er du hjemme så tidlig?
Jeg fikk migrene. Jeg legger meg.
-Ok, ta medisinene og sov på rommet ditt. -Ja, moren din har rett.
Migrener er fæle. Ta en sterk smertestillende og hvil deg.
-Jeg vil at du skal gå nå. -Buket, jeg inviterte ham.
Han presenterte seg som Adil, men navnet hans er Sadık.
Han bruker deg så jeg skal skrive resepter.
Bare delen om navnet er sant. Men uansett, jeg skal gå.
Gi meg to dager, ok?
-Jeg skal finne morderen. -Lover du?
-Mamma! -Gå på rommet ditt!
Mamma, mannen er en svindler.
Er det ikke sant at du mistet bevillingen, havnet i fengsel
og er avhengig av narkotika, Adil? Eller burde jeg si Sadık?
Alt er sant.
-Vi ses senere. -Aldri.
Kom.
Hva syns du om den nye duften min?
Jeg gikk opp sidetrappen i hagen. Tre rom med en utrolig utsikt…
-Duften? -Jeg fant den i det største rommet.
Jeg tror den tilhørte den sinte. Buket? Det var samme duft nede.
Hva ville du gjort om hun hadde løpt opp?
Akustikken i trappen var flott. Jeg hørte hvert ord.
Jeg kom ned da ropingen var over. Kan vi gå og handle?
Niks. Jeg har ting å gjøre.
Canberk, jeg må be om en tjeneste.
-Şükran? -Şükran Cevizli.
-Adil. -Hei.
En venn av Canberk er min venn. Jeg håper jeg kan hjelpe deg.
-Har du og Canberk vært venner lenge? -Jeg kjenner dessverre søstrene hans.
Fra skolen. Sett deg.
Jeg er her.
Du dumper meg når jeg foreslår å handle. Hvem er denne Şükran?
-Jeg har funnet ut noe sprøtt, småen. -Ikke kall meg "småen"! Fortell.
Denne Şükran Cevizli er en venn av Buket og Gülhan fra internatskolen.
De kranglet om noe en dag.
Hun ble dyttet ned trappen og ble bevegelseshemmet.
Så de dyttet henne?
Det ble ikke bekreftet, men hun er sikker på at det var dem.
Ok, men hvorfor?
Det gikk et rykte på skolen om at Buket og Gülhan var kjærester.
De var sikre på at Şükran startet det. Jeg tror de hadde rett, hun er typen.
Så skjelte Şükran ut Buket og sa at ingen ville ha henne, at hun var en snylter.
Og en kveld raste hun ned trappen.
Og ble skadet.
Så den velduftende kvinnen har temperament og er farlig?
Nei, Şükran er sikker på at det var Gülhan.
"Hallo, Zeynel."
-Zeynel? -Det er vår Zeynel.
"Jeg er Filiz Anlı, Timur Anlıs datter.
Du ville snakke om jord som faren min har arvet.
Skriv hva det gjelder, så kan vi møtes."
-Hvem er det? -Datteren til noen vi ser etter.
Flott. Kom igjen.
Bror? Hva er i veien? Får du ikke sove?
Det er noe jeg ikke kommer på. Jeg har det på tunga.
Det vil løsne som en skolisse om jeg trekker i det.
Du finner ut av det. Du ser sikkert helhetsbildet.
Akkurat, helhetsbildet.
Bildet.
Bildet…
BUKET KÖSEOĞLU TREKKER SEG
Hva er det?
Jeg har deg. Godt jobbet, Zeynel.
Nå skal jeg skrive krim. Halvparten fakta, halvparten her.
Kom igjen, hjerne!
Gå inn igjen. Du er ikke kledd for snø. Gå, du.
Greit, lykke til.
ENDA ET SJOKK FOR K&S!
NYANSATT LEGE FRA USA BLIR DREPT AV FYLLEKJØRER
-Hallo? -God morgen, Adil. Vi må ta en prat.
Hva er det?
Du ville aldri snakke med meg mer for 24 timer siden.
Meldingen du sendte meg ved midnatt… Hva vil du?
Bare minne deg på at jeg fortsatt er Columbo.
-La oss ta en prat. -Ja da.
Klokken 15.00. I herskapshuset der onkelen din ble drept.
-Be Gülhan om å komme. -Ok.
DAG 8
I dag skal jeg avslutte spillet du spilte. På åstedet.
-Hva har du, bortsett fra et bilde? -Historien om to vakre kvinner.
La oss starte med deg.
Jale ble gravid med Gülhan.
Da hun hørte dette, ble İsmet gal av sjalusi.
Fordi Jale ville arve alt. İsmet hadde ikke barn.
Det var da onkelen din grep inn.
Han kjøpte deg fra en sykepleier som hadde fått tvillinger.
Faren din, en slask, var i fengsel. Moren din var alene og desperat.
Den dagen ble du atskilt fra tvillingen din.
Men du fant en som ville være sammen med deg hele livet.
Gülhan.
Årene gikk. Livet var godt.
Til faren din, Timur, dukket opp.
Han dukket opp og presset penger av deg og onkelen din.
Slik fant du ut at du hadde en tvilling. Du lette etter henne og fant henne.
Moren din hadde vært død lenge. Den stakkars jenta var alene.
Du hjalp henne. Og faren din.
Siden hundene deres er fra valpefabrikken hans, må dere ha kontakt.
Dr. Haşmet gjorde det å tjene penger til en kunst.
Han åpnet nye sykehus hele tiden.
Datteren var som ham. Intelligensen og skjønnheten sønnen manglet…
Hun hadde alt. Hun skulle ta over som direktør.
Alt startet med Canberks forslag om å åpne et genetikksenter.
Et slags testsenter for familietrær.
På åpningsdagen var de første blodprøvene deres.
Og svarene?
Det viste seg at Gülhan ikke var Haşmets datter.
Den viktigste i livet ditt, Gülhan, som du har elsket siden du var seks,
ville ikke få noe av Köseoğlu-formuen.
De sosiale prosjektene deres ville bli stanset,
og hun kunne bli kastet ut av herskapshuset.
Der er motivet ditt. Og du fant en løsning.
Faren din, lamme Timur,
ga Ranat og Ianna et tilbud de ikke kunne si nei til.
Så de forlot huset.
Etterpå brøt noen seg inn på rommet deres og plantet smykkene.
De ble anklaget for ran. Planen fungerte.
Morderen ble skapt selv før drapene ble begått.
İsmet sa hun sov på rommet sitt den natten.
Hun hadde et mareritt og våknet skrikende.
Alle i huset skyndte seg til henne. Men dere? Dere gikk ikke ned dit.
Ikke si at dere ikke hørte noe.
Da jeg var her sist, hadde jeg med meg en ung dame.
Hun sa at hun så en trapp da hun gikk en tur i hagen.
Hun fulgte den opp til rommet deres. Og hun hørte alt vi sa i første etasje.
Hvert eneste ord.
Da İsmet sovnet foran TV-seriene sine, gikk dere ut og hit til herskapshuset.
Dere kjente allerede hundene. Det var sikkert lett å roe dem ned.
Og dere snek dere inn.
Jeg lurer på hva Haşmet tenkte da han så dere der.
Det endte ikke med Haşmet. En annen visste alt.
Dr. Çetin.
Han døde i en bilulykke, og sjåføren ble aldri tatt.
Så var det Ranat og Ianna.
Faren din tok dem med til Strandzja for å krysse grensen, og drepte dem der.
Det er min tur. Men historien er litt annerledes.
Den starter med at Jale begynner å jobbe på sykehuset.
Haşmet Köseoğlu vil ha den strålende jenta så snart han ser henne.
Og han bestemmer seg for å få henne. Truer med å sparke henne om hun sier nei.
Men overlegen er ikke ute etter skjønnheten hennes.
Han vil ha en ung, frisk avlshoppe som kan gi ham en sønn.
-Gül! Du behøver ikke å fortelle det. -Jo, jeg vil det.
Det går en stund. Sønnen Haşmet Köseoğlu vil ha, blir ikke født,
og mammas liv blir et helvete.
Truslene om skilsmisse blir til fysisk mishandling, og Jale finner en løsning.
Hennes tidligere forlovede.
Alt startet da de forsto at jeg ikke var en Köseoğlu.
Den skamløse dr. Çetin kom først.
Presset meg for én million dollar og ga meg et tilbud jeg ikke vil gjenta.
Jeg sa at det ikke var etisk å dele prøvesvarene og sparket ham ut.
Jeg var så naiv. Han fortalte Haşmet om det.
Den kvelden kalte Haşmet meg en lausunge og moren min en hore.
Datteren han hadde vært stolt av,
var plutselig en lausunge, noe å kvitte seg med.
Om du hadde sett hva han gjorde, særlig mot moren min, den kvelden…
Ianna og Ranat ble ikke drept. De ombestemte seg i siste øyeblikk.
Fordi de ikke ville tilbake til Moldova, tok de pengene fra Timur og stakk av.
Så gikk de seg vill i Strandzja og frøs i hjel.
-Spiller det noen rolle? -Ja, så absolutt.
All denne rikdommen, alle sykehusene…
Hvem syns du burde fått dem? Hva ville Canberk gjøre om han fikk dem?
Bli fet og tynn igjen, ligge rundt ved å bruke etternavnet sitt,
kvitte seg med de prosjektene vi startet for å gi behandling til folk uten penger,
og bruke opp hele formuen.
Jeg spør deg.
Hva er viktigst? Hva jeg gjorde, eller hvorfor jeg gjorde det?
Å gjøre det riktige, å være god eller ond… Alt er et tolkningsspørsmål.
Så hva skal du gjøre?
Jeg skal forhandle.
-Jeg skal be Buket om en ny resept. -Akkurat, ja. Aldri.
Hva slags morder er du?
-Gi ham resepten! -Nei!
Ok, jeg skal få en lege til å skrive ut reseptene. Og du skal få penger.
Hva er i veien?
Som Columbo sa det.
Et siste spørsmål. Hvorfor skjøt dere Jale?
Det var et uhell. Den naive moren min gikk imellom og ble truffet.
Jeg har vært like dum som Hamlet.
Din redningskvinne, Buket, kunne ikke svare, fordi hun ikke var der.
Du er morderen.
Maide sa at du var en slask.
Barnet vårt. Vi tre.
Så kreativt.
Dette er ikke bare et godt planlagt mord.
Dette er et mesterverk.
Eggene deres?
Tvillingen din bærer Gülhans egg.
-En jente? -En jente.
Jeg ville også ha en jente, men det skjedde ikke.
Noens uhell ble en ufødt jentes hell, hva?
Jeg skal ikke si det til İsmet. Arven til Köseoğlu-familien går til en ny slekt.
Hamlet…
…ga rikdommen til en uskyldig.
Og resten er stillhet.
DAG 9
Hvorfor denne kjærlige gesten?
Hent tingene dine. Du drar til Durdu om én time. Du kan ikke bli her.
-Hva skal dere gjøre? -Vi har noe vi må ta oss av.
-Er det farlig? -På en måte.
Ikke ring eller send meldinger før du hører fra meg.
-Du vil klare deg, ikke sant? -Ikke bekymre deg.
Her.
Behold dem.
Vi venter på beskjeden.
Vi er klare. Vi starter snart.
Sadık Adil. For en ære. Kom med det.
Vi skal ta Ferhat i kveld.
Han vil møte jenta jeg ansatte. De skal spise middag, og så…
Så skal han ta med jenta hjem.
Jenta slipper inn Zeynel og Hüso, og de tar ham.
-Og vi ringer deg. -Ok, gi jævelen til mennene mine.
De tar seg av ham.
Han vil pusse hundene sine på oss.
-De må være på vei. -Bra. De vil dele seg opp.
Han sendte meg en melding. "Ring når Sadık ikke er der."
Vær stille.
-Hallo? -Er jeg på høyttaler?
Ja, sjef. Hüso er også her.
Hør etter. Når dere finner ut hvor Ferhat er,
hold Sadık Adil fast og ta mobilene.
Så kommer dere rett hit.
-Ok? -Ok, sjef.
Ok, nå ringer vi Selami. Nå starter vi.
Kom igjen.
Haluk følger etter oss.
Selami, de følger etter oss. Jeg svinger inn i den gaten vi pratet om.
Hva er dette? Hvem er dette? Snu!
Hvem er de?
Jøss.
Ta mobilene deres.
Hvor er den jævla mobilen?
Vær stille.
Hallo? Vi er utenfor hos Ferhat. Jenta slapp inn Zeynel og Hüso.
Jeg venter i bilen.
-Bravo, Sadık Adil. Bli der du er. -Ok.
Bror, den fyrens mobil har en melding. Han sa at passordet er 1234.
Det er Hayati. "Er Zeynel og Hüso inne?" Hva skal jeg si?
"Det stemmer. De er inne."
Skal jeg sende bildet av Ferhat til sjefen?
Ja, send det.
Jævla drittsekk.
-Han ringer. -Svar.
Hallo?
Alt i orden, sjef. Hüso tar seg av Sadık.
Ja, vi tok oss av den andre. Det stemmer.
Å, er Haluk og de andre også her?
Ok, sjef.
Ja, Hayati? Det stemmer.
Ja, advokaten er i bagasjerommet. Vi har mobilene. Vi drar nå.
Ja vel.
Bror.
Haluk, Recep. La meg ta meg av dem.
-Hallo? -Selami. Zeynel kommer til deg.
La ham gjøre det han vil, og så stikker vi.
Ja, til garasjen. Ok, takk.
-Zeynel! -Ikke gjør det.
-Vær så snill. -Nei!
Jeg kuttet pikken av begge, stakk den i kjeften på dem
og skjøt dem i hodet.
Kom igjen.
Er du klar, våpenbror?
Vi var ikke her. Dere kjenner oss ikke.
Kanskje vi ikke bør brenne alle bilene?
Vi kan sette noen i neste gate og selge dem.
Som dere vil.
GARASJE
FARE INGEN ADGANG
Du sa at jeg skulle få den når armen hadde grodd.
Sadık…
Hjelp…
Hjelp.
Ring.
Si at de skal hente meg.
Ring. Jeg skal betale deg.
I safen.
Passordet… Istanbul.
-Adil. -Du er ikke spøkelset jeg forventet.
Jeg er ikke Hamlet mer.
Raskolnikov…
Hvorfor slo han Aljona Ivanovna i hodet med en øks?
Oppdaget han ondskapen?
Bror?
Safen.
Året Istanbul ble erobret.
Var det meg?
Det var deg. Kom, bror. Vi kan dra nå.
"Om dette altfor faste kjøttet kunne smelte, tine… til dugg.
Eller Gud…"
Kommandant! La oss komme oss ut, Zeynel.
De gutta er jammen nøye. Alle der inne strøk med.
Åtte mennesker totalt.
Fins det noensinne en seier uten en pris?
Det er åtte døde i Hamlets tragedie også.
Hør på ham. Han har gått fra vettet igjen.
Han kastet opp igjen. Han ble forgiftet. Fordi han blandet pillene med whisky.
Han roper på noen. Hørte du hvem det var, Zeynel?
Du punkterte ikke på veien tilbake fra Tosya.
-Hva er klokka? -Den er sju, men det er fortsatt mørkt.
Hva skjedde?
Du døde nesten av forgiftningen. Heldigvis kastet du opp alt i badekaret.
Går det bra med deg?
Ingen flere piller! De er borte.
-Hvor er gutta? -Der inne.
Vi var livredde, Adil. Hüso sov inne for din skyld. Tenk deg det.
Hva?
-Der er han! -Puh!
-Kommandant. -Puh.
-Du skremte oss virkelig, kommandant. -Takk og pris.
Går det bra?
Flott. Da stikker vi.
Vi skal ta bilene til en våpenbror i Eyüp. Han vil selge dem.
Kom igjen. Takk og pris.
Som jeg sa, jeg ble skrevet inn sent.
Jeg er ikke Sadık mer.
Ikke Adil heller.
Öcal, Hıncal… Velg ett av dem til den onde mannen.
DAG 10
Jøss! Hva i helvete er det?
Det er 325 000 dollar, 250 000 euro og 75 000 lira.
Gi Maria 25 000 dollar. Ok? Del resten i tre.
Hva? Teller ikke jeg?
-En tredjedel er din. -Nei, bror. Aldri i livet.
Vi deler det på fire. Om det ikke var for deg…
Det eneste jeg trenger, er smertestillende.
-Gir du fra deg din del? -Det er ingenting å kjøpe der jeg skal.
Vent nå litt, kommandant. Nei. Vi drar dit du drar.
Skal jeg stikke så mye penger opp i ræva? Beklager, jenta mi.
Ikke bli sure, våpenbrødre.
Hvorfor blir vi ikke partnere? I Öcals hotellvirksomhet?
Herlighet, Hüso! Oppfør deg.
Ryktene sier at du har spist alle kjøttbollene i İnegöl.
Beklager, jenta mi, men… Du må advare niesen din.
Hun såret stoltheten min. Helt uten grunn.
Ja! Våpenbrødrene mine er de beste!
-Syng en folkesang. -Nei.
-Vær så snill. -Kom an.
-Kom an! -Bare én.
-Kom an! -Bare syng.
Gutten min! Velkommen.
Min kjære. Jeg har savnet deg sånn.
-Hvordan går det? -Bra.
Bedre når du er her.
-Hei, tante. -Tante?
Han er gal. Kall meg svigerinne, da. Han kysset hånden min. Hvem er galningene?
-Våpenbrødrene mine. -Ja.
-Og jenta? Verver de jenter også nå? -Ikke ennå.
Pınar. Hun vil bli resepsjonist.
-Velkommen, Pınar. -Takk.
Hvordan gjør jeg dette?
Spørsmål.
Hvor kan jeg bli forfremmet etter resepsjonen?
Jeg har en tilståelse, Öcal.
Jeg har aldri følt meg så levende som de siste ti dagene.
Det må være det de kaller lykke.
Jeg tror jeg elsker deg. Bare så du vet det.
Jeg tror jeg elsker deg også, småen. Du har dømt meg til livet.
BASERT PÅ ROMANEN
Tekst: S. Marum