DEVONAS
„FANTASTINIS ŽYGIS“ PRISIJUNGTI
„FANTASTINIS ŽYGIS“
PRADĖTI
KELĖ PRISIJUNGUSI
- Sveika, Kele. - Kelė?
Kas ta Kelė, apie kurią kalbi?
Nes aš esu Sorisana, nemirtingoji šviesos valdovė.
Žinoma. Meldžiu atleidimo, ledi Sorisana.
Sveikas, Devonai. Sveikinu su žaidimo metinėmis.
Gal geriau sakyt „ketvirtmečiu“?
Gerai tu čia.
Gali patikėt, kad žaidžiame jau ketverius metus?
Negaliu. Regis, tik vakar pradėjome žaisti.
RORI PRISIJUNGUSI
Gerai.
Galit būt ramūs. Vertingiausia žaidėja jau čia.
Ačiū Dievui. Mano karaliene Rori.
Šito jau per daug.
- Su metinėmis, chebryte. - Su ketvirtmečiu.
Man patinka. Labai. Net labai.
Nauja įranga. Jėga, Devai.
Ačiū. Pavyko sunkiu darbu užsidirbti patirties taškų.
Tokia proga norėjau atrodyti ypatingai.
Tu toks dėmesingas.
Sveiki. Atsiprašau, kad užtrukau.
Vėl pasileido kraujas iš nosies. Aptaškiau visą klaviatūrą.
Setai, tą klaviatūrą, kurią padovanojau tau gimtadieniui?
Viskas gerai. Tik klavišai truputėlį lipnūs,
tad galiu susikirsti per nuotolines atakas, bet...
Tavo nuotolinės atakos visad buvo šūdinos.
Nieko sau, Setai. Tavo pana varo ant tavęs, žmogau.
Ji jau tokia.
Ką jūs, dundukai?
Pasiruošę išspardyt bosui subinę?
Ką tu?
- Su ketvirtmečiu, Fredi. - Ketvirtmečiu?
Apgailėtina, bliamba.
- Ką? Pats apgailėtinas, bliamba. - Atsipra...
Taip. Tu mane myli.
Gerai jau, tiek to. Gal pradedam tą šūdą.
Kol kas negalim. Trūksta vieno žaidėjo.
Devai, kur tavo brolis?
Nežinau. Pasirodys tada, kada pasirodys.
Nesvarbu. Matyt, tas bosas stiprus, bet jo atakos – labai nuspėjamos.
Tad turėkit įrangą iš praėjusios žaidimo sesijos.
Tuojau susirasiu. Prabėgo nemažai laiko.
Pradėsim nuo nuotolinių atakų, o tada pulsim iš flango,
- prieš pereidami į mirtiną ataką. Aišku? - Pradedam jau.
- Dopingas ima veikti. - Negalim.
- Pirma reikia pašokti. - Ne!
Nepyk, seni. Taip reikia.
Komanda „Tykus purpt“ visad įvykdo misiją, kai sušoka sėkmės šokį.
Nesąmonė.
Šokam tą kvailą šokį jau ketverius metus
ir kaskart prašikam žaidimą.
Nagi, Fredi. Pašokam.
- Nagi, Fredi. - Šokam!
Nagi. Juk ketvirtmetis.
- Pašokam. Nagi. - Šokam.
- Nagi. - Gerai jau. Jėzau Marija.
„Tykus purpt“!
BENAS PRISIJUNGĘS
Tiek to jau.
Ką jūs, dundukai?
- Sveiks, Benai. - Jaunasis Bendžaminai!
Praleidau „purpt“ šokį? Noriu pašokti.
„Tykus purpt“...
Benai. Per daug priartėjai prie olos, bičiuli.
Benai, ne. Benai.
Benai, tu aktyvuosi...
mūšį.
CIKLOPAI
OPERACIJA – VEIKĖJAS – KARALIŠKAS MŪŠIS IŠSAUGOTI – PAPILDOMA MISIJA
- Tikras milžinas. - Labai šlykštus.
Fredi, atgal. Gausi į skūrą.
- Šūdas! - Kas negerai, Fredi?
Vėl niežti vaginą? Tau padėtų tepaliukas.
Pabučiuok man į subinę.
Vargu ar karalienei patiktų neplauta subinė!
Gal pasikalbam kaip normalūs žmonės, Kele?
Ramiau, seni. Tiesiog nusiplauk subinę, gal kas nors ją pabučiuos.
Aš nenoriu, kad kas nors bučiuotų man subinę!
Šūdas. Žmonės! Susikaupkit. Stokit už manęs.
- Rori, leisk akinančią strėlę. - Gerai.
Sorisana, varveklių lietus.
- Klausau, pone. - Fredi, pragaro ugnis.
- Supratau. - Setai, pasiruošk. Slėpk peilį.
- Gerai. - Benai.
Benai, ką tu darai?
Pabezdėjau.
Benai. Šūdas.
Jis padarys mums galą. Gerai.
Kai duosiu ženklą, parodysim tikrąsias savo galimybes.
- Pasiruošę? - Taip.
- Pirmyn! - Komanda „Tykus purpt“!
Kas tai?
Kas atsitiko, bliamba?
Ką? Rimtai? Mane reikia atgaivinti.
- Ką? - Setai?
Velniop tą tavo paną. Nužudyk jį.
- Setai, atgaivink mane. - Mane apsuko. Nežinau.
- Ką tu darai? - Po galais.
Ką aš sakiau, bliamba, atpirkimo ožy?
Gerai. Jis beveik negyvas. Paskui mane.
Vis dar galime laimėti. Pasiruošę?
Pirmyn!
Bičiuliai, mane sužeidė. Atgaivinkit mane.
Pričiupom jį!
LYGIS ĮVEIKTAS
Išmokau padaryt dvigubą bezdalą. Jis panašus į užpakalį.
Nesuprantu. Iš kur atsiardo tas strigimas?
Garantuoju, tai Rori ir Seto kaltė.
Jie turbūt sėdi pas Setą ir naudojasi jo šūdinu belaidžiu ryšiu,
kad per pertraukėlę pamalonintų vienas kitą pirštu.
- Ką čia paistai? - Tu šlykštynė.
Ką reiškia „pamaloninti pirštu“? Čia toks burtažodis? Pamokykit ir mane!
Fredi, nekalbėk tokių nesąmonių prie mano brolio.
O kas čia tokio? Tai jūsų mama mane išmokė pamaloninti pirštu.
- Mama pažįsta Fredį? - Taip.
Žaidimas stringa visiems, taip?
Vadinasi, stringa žaidimas, o ne internetinis ryšys. Idiote.
Kažkas pavydi?
Atsiprašau, jog esu toks protingas, kad iškart po mokyklos gavau darbą,
kai tuo tarpu jums, mulkiai, teko įlįsti į skolas dėl mokslų koledže.
Tiek to. Kas nors galit patikrint soc. tinklus?
Pažiūrėt, ar dar kas nors susiduria su šia problema...
Kaip visada, tuo pasirūpinsiu aš. Aš tuoj.
Jis pasitraukė nuo kompo. Galime jį išdurti.
Taip jam ir reikia!
Pamenat, kai jis nuėjo pašikti ir išbuvo ten pusę valandos,
o mes įstūmėm jį į bedugnę?
Taip. Jis buvo įsiutęs.
- Aš prisimenu. - Nieko tu neprisimeni.
Tai buvo prieš ketverius metus.
Tau buvo treji, kai pradėjom žaisti.
Kaip tik prisiminiau, kad turiu jums dovanų ketvirtmečio proga.
Su ketvirtmečiu.
- Apsiverksiu. - Džiaugiuos, kad atėjau.
Ir aš. Buvo nelengva jus sukviesti.
Regis, judu su Rori niekada nebesat laisvi tuo pačiu metu.
- Taip. Deja. - Taip, žinai, reikalai.
Pasiilgau bendravimo su jumis.
Ir aš pasiilgau tavo kūno artumo.
Mergyt, baik pliurpti apie kūno artumą. Tai iškrypėliška.
Taip. Tavo muskusinio kvapo?
- Ne. - Kur mano dovana?
Tavo dovana yra ta, kad gali bezdėti ant Fredžio.
Gerai, aš grįžau, mulkiai.
Ką tu darai, bliamba? Bjaurus niekšelis.
Klausykit, šikniai,
sumauti FŽ kūrėjai laiku nepataisė serverių,
todėl dabar, kai žaidėjų yra daugiau kaip penki, atsiranda delsa.
Ką tai reiškia?
Tai reiškia, kad jei norim toliau žaisti, vienas žaidėjas turi išeit.
Gerai, proto bokšte. Ar tai reiškia, kad, tipo,
kažką iš mūsų grupės reikia išspirti?
Taip. Jūs visi tokie buki ar tik kai ko nesuprantat?
- Tą ir norėjau pasakyt. - Šito nebus.
Teisingai. Gal tada susitariam dėl kito karto.
Jokių kitų kartų. Tai mūsų ketvirtmetis.
Ir taip kelias savaites jūsų maldavau, kad visi galėtume susirinkti.
Nagi, padarykim tai šiandien.
Gerai. Tada tau teks ką nors išmesti... dabar pat.
Šūdas.
CIKLOPŲ LINDYNĖ VARNŲ KETERA
- Turi būt kita išeitis. - Deja, žmogau.
Jei nori užbaigti žaidimą, kažkas turi išeiti.
- Siūlau išvaryt tą mažvaikį. - Negaliu jo išmesti.
Turiu jį prižiūrėti. Jei jis nežais, priskaldys malkų.
Kodėl tave verčia būti aukle? Mama per daug užsiėmusi maloninimu pirštu?
Kodėl tas pamaloninimas pirštu neduoda tau ramybės?
- Man tai patinka. - Pamaloninimas pirštu!
Tiesiog šįvakar turiu jį prižiūrėti.
Mama sako, kad tai jo mokestis už nuomą, nes jis su manim gyvena.
Broliai ir kambariokai, kambariokai ir broliai
- žaidžia kartu amžinai... - Benai! Garbės žodis.
Gyveni pas mamą? Maniau, kad ketinai mokytis Arizonos universitete.
Taip, tik pavėlavau pateikt prašymą. Tad...
Devonai. Užjaučiu.
- Bandysi paduot dar kartą ar... - Aš dar galvoju.
Susikaupkim. Tai ką darom su tuo strigimu?
Manyčiau, reikėtų išmesti Fredį.
Pirmyn. Esu geriausias šios šūdinos komandos žaidėjas.
Išmeskim Rori. Šiaip ar taip ji šūdinai žaidžia.
Kad tu paspringtum.
Kartą buvau paspringęs LEGO žmogeliuko galva.
Negalim išmesti Rori. Tada Setas irgi išeis.
Jis nenorės žaisti, jei mes išmesim jo paną.
Tai būtų triguba netektis. Nes jei išeis Rori, išeisiu ir aš.
Nes mus sieja seserystė, mūsų ryšys yra amžinas.
- Kaip plienas... - O Dieve!
Jaučiuos kaip viduramžiais. Visi girdi tą patį, ką ir aš, taip?
Visiška nesąmonė, bliamba.
- Kokio velnio? - Bičiuliai. Liaukitės.
Niekas neišeis iš žaidimo. Žaisime visi toliau.
Sugalvojau planą.
AMŽINOSIOS ŠVIESOS PILIS GORGONOS IRŠTVA
Kai Rori, Sorisana ir Setas baigs silpninti priešus,
ten pasiųsiu Beną ir Fredį, gerai?
Jei visi atsidursim ten ne vienu metu,
žaidimas nestrigs. Supratot?
- Taip. Supratom. - Taip.
Benai, ką čia išdarinėji, po galais?
Šoku, kaip išmokė Fredis.
Liaukis. Susikaupk.
- Aš linksminuosi. - Eik ten
ir pasipraktikuok. Gerai?
Gerai jau.
- Taip. Ką? - Fredi.
Gal tavo viršininkas ką nors minėjo apie mano gyvenimo aprašymą?
Taip.
Jie jį atmetė.
Pritrūko reikiamos patirties ar panašiai.
- Aišku. - Apgailestauju, žmogau.
Taip, viskas gerai. Taip, suprantu. Aš...
- Chebra sugrįžo. - Mojuojam!
Verčiau paskubam.
- Eime, Benai. - Pirmyn!
Gerai. Neužstrigom, bet tiems demonams nieko nepadarėm.
Iš esmės todėl, kad Setas ignoravo mano nurodymus.
Na, atsiprašau. Man jie pasirodė nepriimtini.
O tu išmanai, kas priimtina, o kas ne, ar ne, Setai?
Matau tave kiaurai, Setai.
Valdingosios Renės ir pabėgusio Timo sūnelis.
- Kele... - Sorisana!
Sorisana, prašau, nereikia.
Kas čia vyksta?
Nežinau. Klausk Seto.
Nebent jis neturi ne tik širdies, bet ir liežuvio.
Žinai, ką, Kele?
Žmonės, prašau.
Mes su Setu išsiskyrėm, Devai.
Ką? Dabar? Kas čia nutiko, po galais?
Ne, mes išsiskyrėm po paskutinio mūsų žaidimo.
Taip ir žinojau.
Žinojau, kad jei pradėsit susitikinėti ir išsiskirsit,
sušiksit mūsų gildiją, ir žmonės nustos žaisti...
Todėl ir nesakėm tau, žmogau.
Tu šitaip pasinėręs į tą žaidimą.
Mes abu esam čia. Tad atsipūsk jau, gerai?
Aš atsipūtęs. Negaliu patikėt, kad sužinom apie tai tokiu būdu.
Na, aš, patikimiausia jos paslapčių saugotoja, žinojau.
Netrukus mes dalinsimės paslaptimis Santa Kruzo universitete. Pirmyn, sraigės!
Kambariokės ir geriausios draugės, geriausios draugės ir kambariokės.
Tu ne į temą, Kele.
Viskas gerai, Devai?
Taip, žinoma. Jei jums gerai, tada ir man gerai.
Žaidžiam toliau.
LYGIS ĮVEIKTAS
Nuostabu.
Apsiėjom be strigimų, ir aš vienas patvarkiau kamerą.
Jis visą laiką kaišiojo kiaušus skeletams, seni.
Norėjau pamaloninti pirštu, bet manęs niekas to nepamokė.
Mes laimėjom mūšį, bet šis planas nelabai aiškus.
Priešai dar labiau sustiprės, net jei nestrigsim.
O jei tas mažvaikis ir toliau kvailios,
- sušiks mums visą žaidimą. - Gerai, pasikalbėsiu su juo.
Klausyk, Benai, turbūt nesupranti, kaip tai svarbu.
Mums reikia susikaupt. Privalom laimėti šį žaidimą.
Aš susikaupęs. Nesusikaupęs nepabezdėčiau.
Gerai. Bet išnaudokim tą energiją
ir pasitreniruokim su atakomis.
Pasiruošk lemiamam smūgiui, bet nieko nedaryk, kol nepasakysiu. Gerai?
Dabar!
Puiku. Šaunuolis, bičiuli. Tai buvo nuostabu.
Tu geras mokytojas, Devonai.
Na, ačiū.
Taip. Kai tik pradėjom, teko visus pamokyti, kaip žaisti.
Tai gal aš iš tikrųjų geras mokytojas.
- Man patinka su jumis, dundukai. - Benai. Liaukis kartojęs...
Žinai, ką? Nesvarbu. Žaidžiam toliau, dunduk.
Broliai dundukai!
Sumautas Fredis.
Dėmesio.
Kausimės su bosu paeiliui.
Pradeda žaidėjai, darantys žalą, jiems padeda gelbėtojai ir sustiprėję.
Jei būsim susikaupę ir laikysimės plano,
turėtume nugalėti bosą, nesukeldami jokių strigimų.
Mums pavyks. Komanda „Tykus purpt“, kai suskaičiuosiu iki trijų.
Viens, du, trys.
Komanda „Tykus purpt“!
Šūdas. Po galais.
- Benai. - Pirmyn!
Šaunuolis, Benai.
Šūdas. Dirbam poromis.
Rori ir Sorisana, susikaupkit.
Judinkis!
Pala...
- Eik velniop! Įveiktas! - Šūdas!
Setai. Fredi.
Setai, atsisuk!
- Po galais! - Subingalvis!
Rori ir Benai.
Šūdas!
Velnias! Reikia ką nors daryti, tie dundukai deda į mane viltis.
Gal išbandyt kitą ginklą...
Pamaloninimas pirštu!
Gerai. Klausykit, Benas dar neatgavo gyvybės.
Pabandom paskubinti Gorgoną, kol jis negrįžo.
Komanda „Tykus purpt“!
Labai gerai. Mums pavyks.
- Ne. Nesustojam. - Pamaloninimas pirštu!
Pala, Benai. Ne!
- Kurių galų? - Tu rimtai?
Ką tu... O Dieve!
Po galais, Benai. Kas čia buvo?
Išmokau pamaloninti pirštu.
Velniop. Man gana. Spiriu jį lauk.
Mama galės mane apšaukti, jei norės.
Liaukis, Devai. Jis vaikas. Dar nesupranta, kas ir kaip.
Jis sušiks mūsų žaidimą.
Kažkas turi išeiti, antraip žaidimas nuolatos strigs.
- Todėl išeis jis. - Žinot, jei nuo to bus lengviau,
aš galiu išeit. Šiaip ar taip turiu reikalų.
Kokių reikalų tu gali turėti?
Esi nuobodžiausias žmogus pasaulyje, bliamba, Setai.
- Užsičiaupk, Fredi. - Taip, atsiprašau.
Esi tikrai labai užsiėmęs.
Turbūt skubi piešti istoriškai tikrus pilietinio karo kareivėlius
arba pasismaukyti, žiūrėdamas į namų ir sodo žurnalą.
Aš susitinku su savo mergina.
- Aišku. - Ką pasakei?
Su kažkuo susitikinėji?
Pasileidėlis.
Susitikinėju su Kristen Deivis.
Pala. Myžaltaške Deivis?
Susitikinėji su Myžaltaške Deivis?
Gerai. Tai nutiko antroje klasėje.
Ir ji neapsimyžo. O atsisėdo ant vandens buteliuko.
Bičiuliai.
- Tai kodėl smirdėjo myžalais, brol? - Žmonės, gana. Gerai?
Jūs visi liekat. Išeina Benas.
Esi tikras, Devai?
Taip taip. Taip, viskas gerai. Tik šnektelėsiu su juo.
Gerai. Mes atsijungsim.
Klausyk, Benai, tu išeini iš žaidimo.
Niekur aš neinu. Tik bezdu.
Ne, noriu pasakyt,
tu turi išeiti iš žaidimo.
Kaip suprasti?
Girdėjai, ką pasakiau. Atsijunk.
Bet aš puoliau taip, kaip mane mokei.
Taip, žinau.
Dariau viską, kaip sakei.
Taip, pamaloninau pirštu, bet norėjau tik gero.
Benai, liaukis.
Bet aš noriu žaisti.
Broliai ir kambariokai, kambariokai ir broliai.
Tu nesupranti, Benai.
Girdi? Tai mano ir mano draugų žaidimas, o tu tik trukdai.
Tu išeini iš žaidimo.
Prašau, Devonai. Aš noriu žaisti.
Nevaryk manęs. Prašau, Devai...
Viskas gerai, bičiuliai?
Puikiai. Eime.
VALKIRIJOS UOLOS
MINOTAURO POŽEMIS
HIDROS KOLIZIEJUS
Jėzau. Pagaliau. Užtrukom penkerius metus, bliamba.
Na, dar ne pabaiga.
Skaičiau, kad paskutinis bosas – itin stiprus. Padarysim taip.
Yra trys aktyvavimo apskritimai,
jei aktyvuosim visus tris, susidarys skydas,
kuris suteiks mums šansą jį nugalėti.
Tai va, Setai, pradedi nuo šešėlinio žingsnio ir...
Gerai.
Šūdas. Turiu atsiliepti. Klausau, mama.
Išvarei iš žaidimo savo brolį?
Ką? Ne, tiesiog... Taip.
Aš paprašiau, kad jis nežaistų. Bet... Mama, nešauk ant manęs.
Siaubas.
Bičiuliai, gal aš jau eisiu.
Regis, įtampa vis labiau auga.
Bėk pas savo Myžaltaškę. Tikiuosi, užkrėsit vienas kitą parazitais.
Liuks! Sudirbk jį! Lai jis dega pragare.
Ji vardu Kristen, Rori.
- Bičiuliai. Atsiprašau. - Taip?
Setas nori nusimuilint.
Tau gali tekti sugalvoti naują žaidimo planą.
- Pala, ką? - Jei išeini, tai eik.
- Neaiškink man, ką daryti. - Jau dešimt kartų tai sakei.
Liaukitės, bičiuliai. Niekas niekur neina. Žaidžiam toliau.
Tegul vargšiukas bėga, Devonai.
Tegul bėga į savo primyžtą urvą pas savo myžalų karalienę.
Žinai, ką? Užsičiaupk, bliamba, Kele. Aišku?
- Nekalbėk taip su ja. - Jėzau Marija, bliamba.
Ta muilo opera jau negyvai užkniso. Noriu kuo greičiau dingt iš tos gildijos.
Žinot, ką? Velniop. Aš pradedu.
- Pala. Ne! - Kurių galų?
- Ačiū, Fredi. - Gerai.
Fredi!
HIDRA
Setai, taikykis į akis, asile.
Dieve. Bet tu ir bjauri, Rori.
Todėl mes ir išsiskyrėm.
Ne. Išsiskyrėm todėl, kad neturi gyvenimo.
Sėdi vien apatiniais ir spoksai į multikus.
Aš turiu gyvenimą.
Tiesiog su Kristen jis geresnis.
Šikt eik, Setai.
Fredi, kaip suprasti? Tu nebežaidi?
Gūgle susiradau gildiją „Putyčių medžiotojai“,
pereisiu pas juos.
Tik neturiu pakankamai patirties taškų.
Bet kai patvarkysim bosą, man jų užteks, ir galėsiu pereiti pas juos.
Tai tu naudojiesi mumis?
Turbūt taip, jei laimėsim.
Turėjau susiprotėti, kad tau labiau patinka kvailutės,
- mėgstančios animė pornografiją. - Ne,
man patinka merginos, kurios neapsimetinėja kietomis
ir neėda savo vaikinų dėl to, kas patinka jiems.
Kaip tu drįsti teršti Rori –
Keno dukters, ieškinių administratorės ir Reičelės sesers – vardą?
Gerai, Kele, prieš tai sakydama gal paklausk jos
apie reikalus dėl kambariokės Santa Kruze?
Setai, liaukis.
Šūdas.
Negaliu patikėt, kad palieki mus ant ledo.
Klausyk, nepyk.
Bet, tipo, aš jus peraugau, bičiuliai.
Nieko asmeniško.
Kaip nieko asmeniško? Tu išduodi savo draugus, seni.
Neversk manęs jaustis blogiuku tik todėl,
kad esu susitvarkęs gyvenimą, gerai?
Kokią čia tulžį išspjovė gyvatė Setas, Rori?
Nekreipk dėmesio į tą šiknių.
Čia aš šiknius? Ne aš meluoju savo draugei.
Ką jis turi galvoje, Rori?
Aš esu susitvarkęs gyvenimą. Tvarkausi.
Brol, mes abu žinom, kad tai netiesa.
- Nieko ypatingo, Kele. - Pasakyk jai, Rori...
arba aš pats pasakysiu.
Nenoriu būt tavo kambarioke.
- Ką? - Ne!
Kodėl?
Kodėl, Rori?
Rori, kodėl?
- Nes tu keista, bliamba. - Bičiuliai.
Kele, tu tiesiog...
per daug aktyvi. Tai vargina.
Noriu koledže viską pradėti iš naujo, supranti?
- Žinojau, kad esi kalė, Rori, bet šitaip? - Patylėk, Fredi, bliamba.
Kodėl ją gini?
Dabar rūpinkis savo Myžaltaške, seni.
Bičiuliai, gana! Nepuldinėkit vienas kito. Mes draugai.
Gal mes visai ne draugai.
Kadais buvom, bet dabar jau ne.
Bičiuliai, gal pereinam į vaizdo pokalbį?
SUSTABDYTI ŽAIDIMĄ TIKRAI SUSTABDYTI ŽAIDIMĄ?
NE – TAIP
Taigi, klausykit, suprantu, kad visi pasikarščiavom.
Todėl gal pasikalbėkim, tipo, apie tai, kas nutiko.
Gerai?
Gal jau eisiu susitikt su Kristen.
Taip, aš irgi turiu reikalų.
Ką...
Žmonės, šitaip negalima...
Negalim šitaip atsisveikinti.
Mums reikia pasikalbėti.
Niekas nenori, klabėtis, Devai.
Gerai. Suprantu.
Ta prasme, mes galim ir nesikalbėti.
Tai...
Tada susitarkim dėl kito karto. Kada visi būsim laisvi?
Bičiuliai. Liaukitės. Mums reikia užbaigti žaidimą,
o tada mūsų laukia dar keturios užduotys.
Seni, palik ramybėj. Viskas baigta. Mes daugiau nebežaisim.
Gerai. Atšok, Fredi. Taip, žaisim.
- Aišku? Mes... - Jis teisus. Viskas baigta.
Viskas turi pradžią ir pabaigą.
Ne! Ne, nekalbėk apie pabaigą.
Ne viskas turi pabaigą, aišku?
Mes jau šitiek kartu pasiekėm, bičiuliai. Mums pavyks.
Mes galim...
Fredis buvo teisus.
Mano gyvenimas – sušiktas.
Aišku? Aš neturiu darbo ir draugės.
Aš nesimokau.
Gyvenu kartu su mažuoju broliu, velniai griebtų.
Nežinau, ką man daryti, aišku?
Aš tiesiog... Aš ne...
Aš daugiau nieko neturiu.
Šis žaidimas, mūsų gildija
yra viskas, ką aš turiu.
Suprantat? Labai prašau...
Nepalikit manęs.
Prašau.
Nepyk, žmogau.
Tai turėtų teikti džiaugsmą, bet taip nebėra.
Iki, seni.
Fredi, tu...
Nemalonu tai sakyti, Devai, bet pritariu Fredžiui.
Paskambinsiu tau vėliau, gerai?
Myliu tave, žmogau.
Viso, Devai.
Sėkmės visame kame.
Ne. Tu...
Kele.
Kurį laiką tu buvai teisingu ir kilniu lyderiu.
Nepyk, Devai. Viso.
ŽAIDIMAS PRALAIMĖTAS
Ąsotėlį saldžios ambrozijos, gerasis žmogau.
Kele, Sorisana.
Sveikas, Devonai.
Keista matyt tave prisijungusį.
Tiesą sakant, dabar aš – Naivisė Lutana.
Perėjau į naują gildiją.
Prisijungiau tik tam, kad perkelčiau kai ką savo naujajam personažui.
Puiku. Smagu, kad vis dar žaidi.
Taip. Bet tu turbūt nenorėtum prisijungti, ar ne?
Ar tai vaidmenų žaidimas?
- Mes visi kalbam elfų kalba. - Taip. Ačiū. Kaip sekas koledže?
Taip ir nepradėjau mokytis.
Pasirodo, tiesioginis valgymas per „Twitch“ yra
labai pelningas darbas.
- Pala, ką? - Taip. Vakar
už 3 000 dol. suvalgiau šešis sumuštinius su aštria vištiena.
- Buvo nerealiai. - O Dieve.
Kaip tau sekas? Kuo užsiimi?
Na, aš daug dirbu. Bandau susitaupyti.
Valgau normaliais kiekiais.
Išsiuntinėjau prašymus į mokslo įstaigas. Norėčiau būti mokytoju.
Nuostabu.
Tu būtum nuostabus pedagogas.
Na, ar žaidi dar, ar...
Kartais. Taip. Bet nebe taip.
Žinai, dažnai prisimenu mūsų nuotykius.
Mūsų grubią, bet gyvą draugystę.
Benai.
Maniau, kad mūsų draugystė bus amžina.
Kartais šie prisiminimai nugramzdina mane į liūdesį,
Šaunuolis, bičiuli.
Žinai, tiesą sakant, ar jūsų gildijoje atsirastų vietos...
- Taip, žinoma. - Žinai, ką? Tiek to.
Ne. Aš tave išmokysiu. Kartok paskui.
Taip.
Taip. Išmokai.
Taip. Gerai. Gal ir man pavyks.
- Gal ir man pavyks. Gerai. - Žinoma, būtinai.
PAREMTA „MYTHIC QUEST“, KURIO AUTORIAI –
ČARLIS DĖJUS, MEGAN GANZ IR ROBAS MAKELHENIS
Išvertė Laima Banionienė