ДЕВЪН
ВХОД В ИГРАТА
МИТИК КУЕСТ
СТАРТИРАЙ
КЕЛИ Е ОНЛАЙН
- Здрасти, Кели. - Кели? Не познавам никаква Кели.
Аз съм Сорисана, безсмъртната повелителка на светлината.
Простете ми, лейди Сорисана.
Привет, Девън. Честита годишнина на рейда.
Дали да не е "рейдов юбилей"?
Това ми хареса. Играем от четири години, да не повярваш.
Така е, сякаш вчера се впуснахме в битки.
РОРИ Е ОНЛАЙН
Дръжте се, влезе най-ценният играч.
- Слава богу! Рори, кралице моя. - Откачалка.
- Честита годишнина, женки. - Рейдов юбилей.
Жестоко! Хареса ми.
Брей, яка екипировка, Дев.
Мерси, нагрухах се с точки и се изтупах за повода.
Предвидливо.
Извинявайте, закъснях. Тече ми кръв от носа, оцапах клавиатурата.
Която ти подарих за рождения ден ли, Сет?
Споко. Клавишите лепнат, така че атаките ми може да не са точни.
Кога ли са били точни!
- Леле, Сет, гаджето ти те закопа. - Свежарка е.
Как е хавата, мърши?
- Готови ли сте за кютек? - Опа!
- Честит рейдов юбилей, Фреди. - Колко тъпо.
Ти си тъп.
Да, ясно, обичате ме. Както и да е, да започваме.
Не можем, един липсва.
- Дев, къде е брат ти? - Ще кацне по някое време.
Този бос е як, но атаките му са предвидими.
- Използвайте оръжията от последния рейд. - Трябва да ги потърся.
- Ще го обградим преди решителния удар. - Хайде де.
- Разсъних се. - Момент.
- Първо - танцът. - Не!
Няма "не".
"Денсърите" нямат загубен рейд благодарение на танца.
Дрън-дрън! От четири години играем тъпия танц и всеки път ни попиляват.
Разкърши се, Фреди.
- Давай, Фреди. - Танцувай!
- За юбилея. - Давай.
Хубаво. Мирясайте де!
"Денсъри", "Денсъри"!
БЕН Е ОНЛАЙН
Все тая.
Как е, мърши?
- Здрасти, Бен. - Изпуснах ли танца? Не може така.
- "Денсъри"... - Бен, доближаваш пещерата.
Бен, недей!
Бен, ще стартираш...
Битката.
ЦИКЛОП
- Грамаден е. - Отврат.
- Фреди, изтегли се. - Какво стана?
Влагалищен сърбеж? Има кремове за това.
Яж ми ушите!
- Не са достойна храна за кралица. - Кели, говори нормално.
Споко. Само си измий ушите.
Не си ги давам!
Не се разсейвайте, застанете зад мен.
Рори, заслепяващ удар. Сорисана, активирай ледените висулки.
Фреди, вади огъня.
Сет, скрий нож. Бен, какво правиш?
Пръднах.
Как можа! Обречени ли сме?
Не пестете сили. По мой сигнал.
- Готови? Старт! - "Денсъри"!
Какво става?
Какво стана?
Сериозно ли? Трябва ми лечител.
- Какво? - Зарежи я и убий циклопа.
- Сет, излекувай ме. - Хвана ме.
Какво правиш? Какво ти казах?
Почти го убихме, елате с мен.
Можем да го победим. Готови? Старт!
- Нуждая се от лечител. - Ще го убием!
НИВО - ЗАВЪРШЕНО
Разбрах как да пускам двойна пръдня. Прилича на дупе.
- Защо заби играта? - Рори и Сет са виновни, бас ловя.
Сигурно са у Сет, интернетът му е зле и между битките се ръгат с пръсти.
Отврат си.
Ръгането с пръст някаква магия ли е? Научете и мен!
Фреди, не дрънкай глупости пред брат ми.
- Майка ти ме научи на този трик. - Мама познава Фреди?
Играта заби при всички, нали? Проблемът не е в интернета, тъпако.
Май завиждаш, че съм гений и почнах работа веднага след гимназията,
а вие трупате дългове в колежа.
Все тая. Някой да провери в "Редит" дали и други имат проблем.
Явно пак аз ще ви върша работата. Изчакайте ме.
Махна се. Някой да го бъзикне.
Давай!
Помните ли, когато кибичи в тоалетната половин час
и го бутнахме в пропаст?
Да, беше бесен.
- И аз помня. - Ами! Преди четири години?
Ти беше на три, като започнахме да играем. Това ме подсети, че имам подаръци за вас.
Честит юбилей.
- Трогна ме. - Радвам се, че дойдох.
И аз. Трудно ви издирих. Ти и Рори все сте заети.
- Съжалявам. - Да, заети сме.
Вече не се виждаме.
И на мен ми липсва близостта с твоята плът.
Стига си използвала тази дума. Звучи зловещо.
Тогава "мускусният ти мирис"?
- Не. - А моят подарък?
Той е да продължаваш да опърдяваш Фреди.
Върнах се, женки.
Какво правиш бе, келешче?
Ето какво става. В "Митик Куест" скоро не са си поглеждали сървърите,
затова играта забива при рейд от над пет души.
- Какво значи това? - Един от нас трябва да напусне.
Някой трябва да бъде изгонен от групата?
Именно. По принцип ли сте тъпи, или това е типично за двойките?
- Абсурд. - Да се съберем друг ден?
Не може, имаме юбилей.
Седмици наред ви уговарях. Рейдът трябва да е тази вечер.
- Значи още сега трябва да изгониш някого. - Тъпо.
- Сигурно има друг начин. - Няма. Един е излишен.
- Гласувам за пръдльото. - Не може да го изгоня.
Ако не играе, ще прави бели.
- Майка ви къде е, ръгат ли я? - Откъде я изкопа тази дума?
- Кефи ме. - Пазя го тази вечер.
Мама му каза, че няма да плаща наем, ако ме пази.
Хем братя, хем съквартиранти.
- Цъкаме игри до зори! - Бен!
Нямаше ли да учиш в Аризона?
Изпуснах срока за подаване на документите.
Съболезнования, Девън.
- Ще кандидатстваш ли пак? - Чудя се.
Какво ще правим с играта?
- Да изритаме Фреди. - Само опитай. Най-добрият съм в отбора.
Да изгоним Рори, напоследък все се скатава.
- Да ти преседне дано! - Веднъж се задавих с парче "Лего".
Изритаме ли Рори, губим и Сет. Няма да иска да играе без приятелката си.
Ако Рори напусне играта, и аз се оттеглям.
С нея сме свързани на духовно ниво, връзката ни е нерушима като спойката...
Боже, да разкараме тая кукувица! Чуйте я само! Откачам.
- Какво стана? - Стига.
Никой няма да си ходи, ще довършим рейда заедно, имам план.
Рори, Сорисана и Сет усмиряват врага, а аз пускам Бен и Фреди вътре.
Ако не сме всички вътре накуп, играта няма да забива.
Ясно.
- Бен, какво правиш? - Фреди ме научи на този танц.
- Съсредоточи се. - Забавлявам се.
- Упражнявай нападението. - Добре.
- Да! - Фреди, да те питам нещо.
Шефът ти разгледа ли автобиографията ми?
Да, и не я взе под внимание.
Не си имал опит, нещо такова каза.
- Ясно. - Съжалявам.
Няма нищо, разбирам.
Другите се връщат, да влизаме. Идвай, Бен.
Играта не заби, но и не убихме демоните.
- Сет ми се правеше на глух. - Решенията ти бяха лоши.
Какво разбираш от лоши решения, момко?
Ясен си ми, Сет.
Сине на надменната Рене и вечно липсващия Тим.
- Кели. - Сорисана!
Сорисана, недей.
- Какво става? - Не знам, питай Сет.
Освен ако не е онемял от безсърдечие.
Знаеш ли какво, Кели?
Моля ви се.
Със Сет скъсахме, Дев.
Сега ли? Какво стана вътре?
Не, стана след последния рейд.
Знаех си, че ако тръгнете и после скъсате, ще прецакате гилдията и няма да играем.
- Затова не ти казахме. - Много се впрягаш.
И двамата сме тук, споко вече.
Спокоен съм, просто се дразня как научаваме.
Аз, най-доверената й приятелка, знаех.
Скоро ще делим стая в колежа. Напред, "Банана Слъгс"!
Съквартирантки и първи дружки.
Не ги дразни.
Добре ли си, Дев?
Щом вие сте добре, и аз съм добре. Да си продължим играта.
НИВО - ЗАВЪРШЕНО
Брилянтно.
Играта не заби и разчистих пещерата сам.
Той през цялото време пускаше пръдни.
Пробвах ръгането с пръст, така и не ме научихте.
Минахме битката, но планът е недомислен.
Врагът ще става все по-силен, а ако Бен продължи с глупостите,
- ще прецака рейда. - Аз ще се заема.
Бен, струва ми се, че не разбираш колко е важно.
Трябва да бием, не се разсейвай.
Внимавам, за да насочвам точно пръдните.
Добре, но използвай тази енергия да усъвършенстваш атаките си.
Зареди оръжието си и стреляй по моя команда.
Сега!
- Браво, ти си моята гордост! - Добър учител си.
Благодаря. Задобрях, защото учех другите как да играят.
- Обичам да играя с вас, мърши. - Бен, спри да казваш...
Всъщност все тая. Влизай, мършо.
- Да, братя мърши! - Фреди е виновен.
Чуйте, хора. Ще нападаме боса един по един.
Първо ударният отряд, после - лечителите и даващите сила.
Следваме ли плана, ще успеем да бием боса, без да забие играта.
Ще се справим. "Денсъри" на три.
- Раз, два, три. - "Денсъри"!
Егати чудото!
- Бен. - Ела ми!
Браво!
По двойки! Рори и Сорисана, вие сте.
- Мръдни! - Чакай.
- Разбит е. - Лошо!
- Сет, Фреди. - Сет, обърни се!
- Ужас! - Тъпо!
Рори и Бен.
Ужас!
Трябва да направя нещо, разчитат на мен. Да пробвам с друго оръжие.
Ръгам с пръст!
Бен още се съживява. Да погнем горгоната, преди да се е върнал.
Отбор "Денсъри"!
Супер, ще успеем!
- Не спирайте. - Ръгам с пръст!
Спри, Бен, не идвай!
- Какво стана? Майчице! - Сериозно ли?
- Защо дойде, Бен? - Разбрах как да ръгам с пръст.
Гоня го. Мама да ми се кара колкото иска.
- Стига, още е малък и не разбира. - Прецаква играта.
Все ще забива, ако някой не изгърми.
- Той трябва да се махне. - Ще ви улесня.
Аз ще се махна, бездруго имам работа.
Кого будалкаш? Ти си най-скучният човек на света, Сет.
- Млъквай. - Прощавай.
Сигурно си зает да боядисваш фигурки на войници или да лъскаш бастуна.
- Ще излизам с гаджето. - Какво?
Имаш гадже?
- Развратник. - Кристен Дейвис.
- Излизаш с пиклата Дейвис? - Това беше във втори клас.
И не се беше напикала, а седна на бутилка вода.
- Миришеше на пикня. - Банда, спрете вече.
- Бен ще си тръгне. - Сигурен ли си, Дев?
Да, спокойно. Нека поговоря с него.
Добре, спираме за малко.
Бен, хайде.
Не ми се ходи, само пърдя.
Имах предвид да си ходиш от играта.
- Как така? - Чу ме, излез от играта.
Изиграх атаките, както си ме учил.
- Знам. - И слушах.
- Мислех, че помагам, като ръгам с пръст. - Стига.
Искам само да играя с теб.
Братя и съквартиранти.
Не схващаш, Бен.
Прецакваш играта ми с моите приятели.
- Трябва да си ходиш. - Моля те, Девън, искам да играя.
Моля те, не ме гони, Дев.
- Разбрахте ли се? - Да, хайде.
Най-сетне! Бъхтихме се пет години за това ниво.
Имаме още работа.
Четох, че последният бос е труден. Ето какво ще направим.
Има три кръга. Ако ги активираме, ще се появи щит.
С него имаме шанс да бием боса.
Сет, хвърли сянка и после...
Трябва да вдигна. Здрасти, мамо.
- Изгонил си брат си. - Какво? Не, тоест да.
Помолих го да напусне. Мамо, не викай.
Гадост.
Може би трябва да напусна. Положението стана натопорчено.
Тичай при пиклата да обменяте бацили.
Супер! Завлечи го в най-мрачните дълбини на ада.
Казва се Кристен.
- Хора, съжалявам за това. - Дев, Сет си бие шута. Смени стратегията.
- Какво? - Тръгвай де.
- Ти ли ще ми кажеш? - Сам пожела.
Стига, хайде.
Остави го да бяга при своята кралица с лекьосаните гащи.
Кели, затвори си човката.
- Внимавай. - Боже.
На сапунка го обърнахте. Искам да се чупя от гилдията.
- Започвам нивото. - Стой, не!
- Благодарско, Фреди. - Фреди!
ХИДРА
- Сет, цели се в очите й, тъпако. - Не се търпиш, Рори!
Ето затова скъсахме.
Скъсахме, защото си задръстен. Мотаеш се по слипове и зяпаш аниме.
Не съм задръстен. С Кристен ми е по-добре.
Да го духаш, Сет!
Фреди, няма ли да играеш вече?
Намерих си нова гилдия, "Тъпкачите", и ще вляза в нея.
Нямам много опит, но като бием боса, ще кача нивото и ще съм достоен.
- Значи ни използваш? - Да, ако бием.
Как не се сетих! Падаш си по извратени кретенки.
Не, падам си по свестни момичета, които не се присмиват на хобито ми.
Я да не петниш името Рори,
дъщерята на Кен, сестрата на Рейчъл!
Хубаво, Кели, но защо не я попиташ с кого иска да живее в колежа?
Сет, млъкни.
Лошо!
- Как може да ни зарязваш! - Съжалявам.
Но ви надраснах, нищо лично.
Лично е! Обръщаш гръб на приятелите си.
Не съм лош само защото знам какво искам от живота.
- Каква помия излива Сет, Рори? - Остави го, изпростява.
Аз ли изпростявам? Не аз лъжа приятел.
Какви ги говори, Рори?
Знам какво искам от живота си.
И двамата знаем, че не е вярно.
- Нищо важно, Кели. - Кажи й, Рори, иначе аз ще й кажа.
Не искам да живея с теб.
Какво? Защо?
Защо, Рори?
- Защото си хахо. - Баста!
Кели, невъзможна си, изморяваш ме.
В колежа искам да започна начисто.
- Бива ли да си толкова зла? - Млъкни, Фреди.
Защо я защитаваш? Гледай си пиклата.
Спрете да се карате! Приятели сме.
Май не сме.
Бяхме, но вече не сме.
Хайде да поговорим във видеоканала.
ПАУЗИРАНЕ НА ИГРАТА
Вижте, знам, че прекалихме.
Може би е редно да поговорим за случилото се, става ли?
Аз май ще ида у Кристен.
Да, и аз излизам.
Хора, не може вечерта да свърши така, без да сме поговорили.
На никого не му се говори.
Ясно, разбирам.
Не е задължително.
Да уговорим следващия рейд. Кога сте свободни?
Недейте така, трябва да го довършим. Имаме още четири мисии.
Пич, стига вече, всичко свърши. Вече няма да играем.
Скрий се, Фреди, ще играем.
Прав е, това е краят.
Всичко си има край.
Не, това не може да е краят!
Не всичко свършва.
Преживяхме толкова неща заедно, ще се справим и сега.
Фреди беше прав.
Животът ми е голяма каша.
Нямам нито работа, нито приятелка.
Не ходя на училище. Живея с малкия си брат, да му се не види!
Не знам какво ще правя.
Нямам си нищо друго.
Тази игра, гилдията ни,
е всичко, което имам.
Не си тръгвайте, моля ви.
Съжалявам, брато.
Играта трябва да е за забавление, но вече не е забавно.
- Ще се виждаме чат-пат. - Фреди.
Съгласен съм с Фреди, Дев.
Ще ти звънна по някое време.
Обичам те, брато.
Чао, Дев. Успех във всичко.
Кели.
По едно време ти беше справедлив и благороден водач.
Съжалявам, Дев. До скив.
НЕУСПЕШЕН РЕЙД
Една гарафа със сладка амброзия, добри ми човече.
Кели, тоест Сорисана.
Привет, Девън. Учудена съм, че си онлайн.
Сега съм Найвъс Лутана. Влязох в нова гилдия.
Тук съм за малко, да взема нещо за новия си образ.
Радвам се, че все още играеш.
Да, а ти искаш ли в моята гилдия?
Там всички ли се филмират като теб?
- Всички говорим на елфически. - Пас съм. Как е в колежа?
Не заминах да уча.
Оказа се, че да предавам на живо в "Туич", докато ям, носи печалба.
- Какво? - Няма майтап.
Вчера ометох шест пилешки сандвича и взех 3000 долара.
- Леле! - А ти, какво правиш?
Работя и спестявам. Ям нормални количества храна.
Отново кандидатствам в колеж, мисля да стана учител.
Чудесно. От теб ще излезе страхотен възпитател.
Играеш ли още?
Да, понякога, но не е същото.
Често се сещам за премеждията ни заедно.
Вулгарните ни, но весели закачки.
Мислех, че връзката ни е нерушима.
От време на време тези спомени ме натъжават.
Но най-често ме трогват
и изпитвам огромна и вечна признателност
за приятелството помежду ни.
Понякога любовта е за кратко.
Но пък колко бурна беше.
Много.
Благодаря, Кели.
Младият господар Бен е онлайн.
- Ще видим ли какво прави? - Хайде.
Аз съм най-добрият геймър на света.
Девън! Вижте, това е брат ми.
Пръднете както съм ви учил. Три, две, едно.
Пърденето ще пребъде.
Браво, брат ми.
Има ли място в гилдията ти?
- Това значи "да". - Нищо, остави.
Не, мога да те науча. Само повтаряй.
Браво на теб!
Бива си ме, май ще го науча.
- Май ще успея. - И още как!
ПО МОТИВИ ОТ СЕРИАЛА MYTHIC QUEST
Превод на субтитрите Катина Николова