Noir! Använde du...
Ja. Jag kunde använda min magusförmåga.
Nu kör vi, Kanata!
Okej! Tillsammans har vi inget att frukta!
Vi har äntligen besegrat Silverstormen!
Tack vare dig, Noir!
Kanata...
Du förstår åtminstone din egen inkompetens, människa.
Noir?
Men du kan ändå göra framsteg på ditt inkompetenta sätt, nolla.
Va?
Åh, nej!
Det gjorde ont.
Bara en mardröm.
Noir skulle aldrig säga så...
Hur länge ska du ligga och slöa?
Du är ett pundhuvud.
Hjälp Mystere, din nolla.
Jag verkar inte vakna från den här hemska drömmen.
Vart för du Mystere, din nolla?
Till min mästares laboratorium.
Noir fördes dit efter silverstormkriget.
Noir?
Just det. Oduglingens namn.
Så löjligt att namnge ett säkert läge.
Jag bad henne att analysera kroppen.
Jag vill veta resultaten.
Med mänsklig teknologi och efter Amasias kollaps,
vad kan du hoppas på?
Håna mig du, men underskatta inte Maria.
Hon är otrolig!
Jaså?
Resultatet av analysen...
Jag upptäckte inget avvikande.
Jag vet inte mer än underhållet fram tills nu.
Jag kan inte hjälpa er.
Du är verkligen Noirs raka motsats.
Hur vågar du?
Jämför inte Mystere med den där oduglingen.
Säger hon det?
Ut med språket om du har nåt att säga, din nolla.
Kalla mig inte för nolla!
Vad kallar man annars en idiot som skriver på kontrakt för nåt
utan att veta att det är i säkert läge.
Herregud!
Säkert läge?
Den funktionen är ovanlig i sig.
Va?
Säkert läge är
minimikravet för enkel drift.
Vad tror du händer när du ger den funktionen
till en komplex vetenskaplig kristall som en magus?
Den skulle väl inte kunna göra nånting?
Precis.
Så det är inte så övertygande att säga att Noir är i säkert läge.
Säger du att Mystere ljuger?
Tvärtom.
Du kanske har lurats att tro på det du säger.
Var det en han eller en hon?
Om jag minns rätt...
Pascale, eller hur?
- Mästare? - Va?
Så det är bekräftat att din mästare är Pascale?
Nej, jag...
Vi vill höra allt om Pascale.
Om du inte kan väcka oduglingen behöver jag inte vara här.
- Varför gjorde du henne förbannad? - Börja inte.
Jag får en kick av Noirs rebelliska sida. Det är så kul!
Är det allt?
Skämt åsido,
det är väl samma för människor?
Starka känslor kan trigga minnen.
Det är det jag hoppas på.
Jag drog bara en liten lögn förut.
Analysen gav faktiskt nåt den här gången.
Det är...
En svart låda.
Den verkar ha nära koppling till kvanthjärnan.
Undrar om vi kan öppna den.
Var det därför du retade upp henne?
Ja. Men jag ger upp.
Jag visste att vi skulle behöva samma teknik
som utrustningen som användes för att skapa typ noll.
Så nåt från Amasia.
Listan över sånt vi inte vet blir bara längre och längre.
Vänta, jag glömde.
Här.
Glöm inte den här.
Noirs kamera.
Du måste ha tappat den sist du kom med henne.
Tack.
Är nåt på tok?
Det där buttra ansiktet klär dig inte.
Mästare, ge damen lite olja.
Från Bordeaux. 20 000 år gammal.
Är det din magus?
- Vad fan pratar hon om? - Ursäkta henne.
Flamme vill bara leka med nya Noir.
Du är lika motbjudande som hon.
Och kalla inte Mystere det!
Okidoki! Uppfattat Mysty!
Du är den där typ noll som är onödig för projektet.
Projektet?
Lika bra att du inte vet.
Det har bara gått 20 år,
men driftrar och magusar har blivit mesar allihop.
Det var inte snällt.
Men om världen har förändrats från en där man bara kan leva,
till en där man kan vara lite mesig och ändå leva,
så har de senaste 20 åren inte varit helt förgäves.
Du kanske borde titta på dagens värld.
Tack för att du väntar, Mystere.
Claudia och Flamme?
Hallå!
Jag ville jobba igen, så jag kom för att säga hej.
Vi snackade lite med tjejen som alla pratar om.
Jag berättar om jag hittar nåt användbart.
Självklart kostar det lite.
Självklart. Tack.
Okej, då drar vi!
Hej då!
Vad pratade ni om?
Inget som rör dig, nolla.
Vad sägs om en liten avstickare?
Tog det bara 20 år att bygga den här bosättningen?
Vad försöker du uppnå, nolla?
Du har varit instängd i verkstan sen du vaknade.
Jag ville visa hur världen ser ut nu.
Noir var så nyfiken på allt.
Så jag tänkte
att om vi spårar Noirs minnen,
kanske vi kan stimulera minnet som är i viloläge och väcka henne.
Vilken dum idé.
Tror du att nåt blekt som ett minne
kommer att funka på en magus med intelligenskristaller?
Vi försöker åtminstone.
Du borde nog titta på hur världen ser ut.
Okej, nollan. Jag följer med.
MARKNAD
Vad är det här?
Tänker du köpa eller inte?
Jag vill, men...
Vem som helst kan bara ta det här.
Är de inte oroliga för tjuvar?
Noir shoppade också mycket här.
Det är nästan primitivt.
Men jag förväntade mig inte att sund ekonomisk aktivitet skulle funka.
Människor. Ihärdiga, va?
Efter 20 år kan till och med helvetet vara trevligt.
Ja! Färska grönsaker.
Godsaker från dina föräldrar. Tack, Michael!
Inget går upp emot fräscha grönsaker!
Du har tur du. Dela med dig till mig.
Vad är det med Michael?
Varför...
Varför kan vi inte skaffa en maskin som drar upp ogräset?
Hos Michaels föräldrars Diamantgårdsnästet
är vårt motto att odla alla grödor för hand, som förr i tiden.
Är det här en bar?
Noir brukade dricka här.
Hon gillade syntetisk mjölk.
Drack magusar och människor tillsammans?
Den där oduglingen tillåter allt.
Det här är omöjligt.
Okej. Bäst att vi går dit.
Vad i hela friden är det här?
Vatten som inte är kontaminerat av blåskiffer.
Det finns ett överflöd här!
Men det enda syftet är förströelse?
Jag håller med.
Människor slösar tid och pengar när de vill ha kul.
Och det ska komma från dig. Du har mer kul än de.
Ta en simtur när du ändå har rest ända hit.
- Va? - Förresten, Noir...
njöt också väldigt mycket av poolen.
Nämn inte mig med den där oduglingen.
Mystere har inget som helst intresse!
Oj, dags att gå.
Mystere, kom!
Va? Vad fan!
Vidrör som om jag spårar
Jag vidrör ditt hjärta
Söker efter den gömda nyckeln...
Hördu, nollan,
är den där magusen verkligen...
Ja. Det är prinsessan Ciel.
Hon är väldigt populär i alla nästen.
You & (A)I...
Självklart var Noir också ett fan!
Människor som lyssnar på en magus sång...
Jag har inte avslöjat Mina innersta känslor för dig än
...och älskar det så mycket.
Mästarens projekt
var inte förgäves.
Fick du biljetten av Tokio?
Nej, jag frågade Ciel.
Jag har inte sett Tokio på ett tag.
Har han inte kommit hem?
Han sa att han hade nåt viktigt att säga till dig.
Han stack. Vilken mes!
Jag vet inte vad han vill diskutera, men jag väntar.
Jag är så less. Vart har han tagit vägen?
- Tölp. - Jag är så glad. Det är som en dröm.
Tack, allihop.
Din jävel!
Ursäkta att jag lägger mig i.
Kära nån...
Du ser sliten ut, mästare.
Du kanske ska sluta dricka.
Tyst med dig.
Skit också!
De är två. Vi spöar dem!
Kom igen!
Mouton, nu ska du få! Dina knän ser ostadiga ut.
Du!
Är det inte dags...
att du skaffar nya glänsande?
Okej, jag tar av din dryckesbudget...
3D-VAPEN
...för att köpa nya delar.
Åt helvete med det.
Jag ska riva av din flådiga mustasch.
Du får gärna låta bli.
Det beror på om du lyckas med jobbet.
Det var lite besvärligt.
Nu kan vi äntligen prata.
Kom igen. Det är bara en liten tjänst.
Det är lätt som en plätt för er skummisar.
Det handlar bara om att hitta nån.
Mystere är inget barn.
Jag klarar att duscha själv.
Det är mer ekonomiskt att duscha tillsammans.
Nu räcker det.
Det här fejklivet är inget jämfört med Amasia.
Men utvecklingen i vissa områden är otrolig.
Även om det innefattar en smutsig, lustsökande livsstil.
På tal om det såg jag att du kom för att se min show.
Jag såg dig från scenen.
Hade du kul?
Fick du tillbaka Noir?
I så fall hade inte den där oduglingen varit här nu.
Jag förstår.
Jag slösade tid på att lyssna på nollans dumma smicker.
Säg inte så.
Kanata tänkte nog inte bara på Noir.
Han tänkte även på dig när han bjöd dig till showen.
Han bryr sig bara om oduglingen inuti Mystere.
Han har inte gett upp dig.
Han ville nog visa dig världen och låta dig vänja dig lite.
Han ser människor och magusar som jämlika. Han är en bra person.
Jag gillar det inte, men jag förstår vad du menar.
Jag är säker på att det fanns en extra bult här.
Hördu! Nollan!
Ojdå!
Mystere!
Du är naken!
Lyssna nu, nollan.
Mystere erkänner.
- Mystere kan vara anledningen... - Mystere!
...till att oduglingen inte vaknar.
- Mystere trodde... - Lyft armarna.
...att Mystere inte hade nån koppling till den här världen.
Men det var fel.
Mystere vill träffa mästaren igen.
Om det inte går vill jag veta det.
Mystere...
Den sorgen är nog anledningen till
att oduglingen inte kan komma fram.
Självklart finns inget bevis.
Inget, men...
Jag förstår. Då samarbetar vi.
Även om hoppet är litet.
Kanata...
Jag är lika angelägen som du.
Vi ska återskapa ditt minne!
Jag lovade det, men jag har inte lyckats med nåt.
Noir...
Det var här jag träffade Noir.
Noir sov här.
Sen källaren.
Det finns en kista som jag tror har tillhört din mästare.
Va?
Lägg av!
Jag är säker på att det fanns en trasig kista här.
Varför är den borta?
Vad är det för nummer på den?
Jag är säker på att det var VV9...
07MC.
Va?
Fanns det nåt annat där?
Det var allt!
Det här var allt som hittades i kistan.
Noir använde den.
Hon värdesatte den.
Din mästare kanske lever!
Din mästare kanske kom och hämtade kistan!
Hitta inte på osannolika lögner, din nolla.
Jag visste det från början.
Mästaren skulle aldrig överge Mystere.
Så...
Mästaren måste vara död.
Mystere vet inte hur de sista ögonblicken var,
eller var mästaren vilar nu.
Trots att Mystere var mästarens magus.
Mystere...
Jag önskar att jag gjort ett bättre jobb.
Inga problem.
Nån kanske sörjde mästaren för 20 år sen.
Jag borde vara tacksam.
Varför vaknade Mystere nu?
Om ändå oduglingen hade stannat här.
Jag är ledsen.
Jag ångrar inte att jag väckte Noir,
men jag är ledsen att jag sårat dig.
Idiot.
Varför be om ursäkt?
Jag fattar!
Jag fattar, men...
- Kanata. - Va?
Det är därför du är en nolla.
Var är jag?
Noir!
Kanata.
Mystere...
Finns det en till av mig?
Hon kom som en storm och försvann som en.
Vi vet inte hur hon är kopplad till dig.
Hon var så jobbig.
Minns du inget från när du var Mystere?
Jag var ledsen att jag inte kunde hjälpa Kanata i striden,
men sen minns jag inget.
Jag förstår.
Så...
Jag blev väl lite galen,
men jag kommer att sakna henne lite.
Hon skrattade inte ens åt Histoire.
Hon kanske var snäll ändå.
Histoire.
Vad händer?
Histoire...
Just det.
Histoire!
- Va? - Va?
- Gör dig redo, nollan. - Åh, nej!
Vi ska till Histoire!
avsnitt 13 [Två roller]
Undertexter: Louise Arnesson