Au trecut 19 ani
de când necromentul Szorlok i-a măcelărit pe zei,
a ridicat o armată de morți vii,
și a fost, în sfârșit, învins de Marek și de "Red Thorns".
Evenimente pe care cei din Deira le numesc acum "anul morților".
După aceea, localnicii și-au recucerit pământurile
din mâinile șubrede ale ocupanților vitalioni.
Dar nu prea s-a pus preț pe reconstrucție.
În schimb, țara e în mare parte haotică și fără legi.
Comunitățile se chinuie să supraviețuiască printre ruine.
Iar profeția Teelei, că în lipsa zeilor,
magia va dispărea curând din lume, s-a dovedit a fi adevărată.
Căile magilor și ale vrăjitorilor pier.
Doar vrăjitorii mărunte mai rămân în colțurile întunecate ale țării.
Hei, tu!
N-am vrut să-ți sperii caii.
Numele meu e Rhistel Kriswood.
Sunt mareșal în Deira.
Iar elful se numește Leyaris.
Cât despre ăștia doi, singura prezentare de care au nevoie
le atârnă de gâturile lor întinse.
Vezi tu, eu și Ley,
am fost numiți de Consiliul Magistraților
să stârpim și ultimele jigodii din armata roșu-negru
care ne mai pângăresc pământul de altfel liber și frumos.
Vezi asta?
Chiar aici, da.
Ăsta e însemnul legiunii Vitalion.
Indiferent unde fug javrele astea, indiferent câți ani trec,
au fost marcați.
Deci nu e nicio îndoială.
Deci.
Tu cine ești, prietene?
Doar un străin.
În regulă.
Încotro te îndrepți?
În altă parte.
Ce ai în căruță?
Nu e treaba ta.
Zici tu?
Am avut o noapte groaznică
urmărindu-i pe ăștia doi prin vale.
Adică, s-au bătut serios.
Știi, eu și Ley,
ne-am pierdut ambii cai înainte ca lamele noastre să guste carnea.
Suntem cam blocați pe aici, sincer.
Ne-ar prinde bine o călătorie până la Desolation's End.
Da, e un han la drumul mare, ceva mai sus pe munte.
Ce zici?
E în altă direcție.
Trebuie să trec de Pasul Cricket
înainte să lovească furtuna.
Am auzit de tine.
Nu ești doar un străin.
"Străinul", așa îi spun ei.
Vânător de recompense.
Mercenar.
Ucigaș.
Călătorește cu o căruță din fier negru.
Sunt spițer de meserie.
După cum arată,
căruța aia a fost făcută pentru mai mult decât ierburi și leacuri.
Ai cumva... vreo captură acolo înăuntru?
Stai departe de căruță.
În regulă, Străinule.
Am auzit de vitalioni care plătesc bani grei
ca să fie scoși pe furiș din Deira.
Suntem al naibii de aproape de graniță pe aici.
Nu cumva cari vreun vitalion putred de bogat
acolo înăuntru?
Nu lucrez pentru roșu și negru.
N-am făcut-o și n-o voi face niciodată.
Atunci, n-ai niciun motiv
pentru care n-ai lua un mareșal și adjunctul lui!
Aș putea să-ți ordon, știi?
Prin autoritatea Consiliului Magistraților.
Autoritatea aia îți dă doar dreptul de a ucide vitalioni.
Nu ai nicio putere asupra cetățenilor cinstiți din Deira
sau asupra bunurilor lor.
Și dacă insistăm?
Crezi că ne poți opri pe amândoi cu săgețile alea?
Vârfurile.
- Sunt muiate în... - Venin de manticoră.
Am fi morți în 20 de bătăi de inimă.
Spițer pe naiba.
Ticălos nenorocit ce ești!
Însoțitorul tău arată cam rău, călătorule.
L-am găsit pe băiatul ăsta rănit pe drum.
Are însemnul de sclav.
O fi vreun fugar de-al cuiva.
Zei din morminte...
E sclavul fugar al cuiva, într-adevăr.
Al meu.
Arlin, adu leacul din cameră!
Cel mai tare!
Dacă scapă cu viață, o să mănânce o bătaie soră cu moartea.
Dă-o încoace, fată proastă!
Apucă-te de făcut o compresă!
Am trecut pe lângă niște vânători în roșu și negru pe drum.
Din ăia însetați de sânge.
Cred că l-au tăiat pe băiat de distracție,
dar rana aia n-a fost făcută de o lamă.
- O, asta e... - Magie.
Magie neagră.
Mult noroc cu el.
Pleci?
Trebuie să trec de Pasul Cricket
înainte să lovească restul furtunii.
Păi, ai cam întârziat deja pentru asta!
Cu tot ce se pornește afară.
Îmi asum riscul.
Nu prea ai ce riscuri să-ți asumi, te asigur.
Suntem pe muntele ăsta de peste 40 de ani.
Știu cum se dezlănțuie o furtună.
Va fi de netrecut cel puțin încă o zi.
Ai vreun animal în hambar?
Căruța mea nu poate sta cu altele.
De ce? Ce ai în ea?
O încărcătură delicată.
Căruța trebuie să rămână neatinsă.
Am nevoie de hambar doar pentru mine.
Nu e nimic în hambar momentan.
Și probabil va rămâne așa cât ține furtuna.
Apropo, eu sunt Giblock.
Proprietar și îngrijitor.
Ție cum ți se spune?
Mi se spune Străinul.
Arlin te va duce la hambar
și te va ajuta să adăpostești caii.
Va sta cu ochii pe tine.
O fac singur cu caii mei!
Arlin!
Străinul nostru are nevoie să fie hrăniți și adăpați cai lui.
Încă un moment cu Erid.
Ce tupeu pe tine!
Să-mi răspunzi așa în fața unui stăin.
Nu o lovi.
Nu pui un deget pe ei cât timp sunt aici.
Mi l-ai adus pe băiat înapoi,
așa că te iert de data asta.
Dar nimeni nu-mi spune ce să fac sub propriul acoperiș,
cu proprietatea mea.
Ai priceput, Străinule?
Hai să mergem.
Aici erai.
Mulțumesc că ni l-ai adus pe Erid înapoi.
Ai vreo idee ce i s-a întâmplat acolo?
Ea aduce noroc.
Păstrează hambarul curat și ține dăunătorii la distanță.
Va avea ea grijă de caii tăi.
Ce e în căruța ta?
Ceva viu.
E rănit!
E un animal periculos, dar nu poate scăpa,
așa că n-ai de ce să te temi de el.
Acum, trebuie să-mi promiți ceva.
Cât sunt aici, să nu intri în hambarul ăsta singură.
S-ar putea să fie și alții curioși
de conținutul acestei căruțe.
Așa că, dacă stăpânul tău e interesat,
sau oricine altcineva începe să pună întrebări,
sau vrea să vină aici, să-mi spui.
De acord?
De acord.
Băiatul s-a trezit.
Și are o poveste de spus.
Hai, băiete.
Spune-i.
Satul.
Măcelăriți.
Arși până la temelii.
Am văzut fumul azi dimineață.
A fugit în miez de noapte,
a ajuns până la Lynwith.
El singur a văzut masacrul.
Spune-i ce-ai văzut.
O vrăjitoare.
O... o bătrână care șchiopăta.
Jumătate din fața ei era căzută și gri.
Cine e vrăjitoarea asta?
E Mahitable Crow.
Trăiește singură pe munte.
Se zicea prin sat că învățase singură
vechea magie neagră,
dar n-a mai deranjat pe nimeni de ani de zile.
Mă voia mort.
Satul e blestemat.
Viața pur și simplu s-a scurs din ei.
Apoi... apoi tot locul a luat foc.
A spus că e puterea lui...
...lui Szorlok.
Necromantul e mort!
A fost învins de Marek și de Red Thorns acum 19 ani.
Vrăjitorul întunecat a fost distrus.
Femeia aia e nebună.
- Arlin- - Ești în siguranță acum, Erid.
Nu, nu înțelegeți.
Ce este?
Când m-am ridicat și am fugit,
a strigat după mine,
urla că mă va găsi oriunde m-aș duce.
A jurat că o s-o mai văd iar,
înainte să răsară soarele a doua zi.
Și că asta va fi ultimul lucru pe care-l văd.
Sfinte Sisoe.
E undeva pe afară.
Vine după mine.
Vine la noapte.
Ești în siguranță aici.
Ești acasă, nu lăsăm să ți se întâmple nimic.
Așa e, băiete.
N-ai de ce să te mai temi acum.
Ia asta.
O să te ajute să dormi.
Hai, băiete, bea-o.
O să-ți liniștească nervii.
Cred că și nervii mei ar avea nevoie de ceva asemănător.
Vrăjitoarea asta, Mahitable Crow, știe a cui e băiatul?
Ar ști să-l găsească aici?
Nu știu.
N-am vorbit niciodată cu femeia aia.
I-am văzut silueta pe munte cam o dată pe an.
Doar fumul de la coș, din când în când.
Ai spus că n-a mai deranjat pe nimeni de ani de zile.
Cum era când o făcea?
A adormit.
Bine.
E cel mai bine pentru el.
Acum ce facem?
Ce o să facem?
Să facem?
Cu vrăjitoarea, dacă vine aici.
E doar o babă ramolită!
Șchioapătă.
Abia-mi vine să cred că a ajuns până jos în Lynwith,
sau că poate urca până aici pe furtuna asta.
Orice s-ar întâmpla, îl vei proteja pe Erid?
Te rog, ai grijă de el.
Niciun rău nu se va atinge de băiat la noapte.
Nici cel mai călit drumeț
n-ar avea curaj pe vremea asta.
Crede-mă, ești ultimul călător
care ne va călca pragul înainte de mâine.
Ajută-mă cu băiatul.
O să-l duc în cămară.
Erid, vino încoace.
Nu deschide ușa aia până nu mă întorc.
Vin acum!
Nu-ți sări din papuci!
Cine-i acolo?
Noi suntem!
- Cine? - Rhistel și Ley.
Te mai ocupi cu hanul ăla sau ce faci?
Suntem muiți până la oase aici, Gib!
Mai e cineva cu tine pe-aici?
Există câteva legiuni Vitalion-
Nu, suntem singuri!
În regulă.
Sunt găleţi pentru pişu acolo afară.
S-a cam răcit primirea ta
de când am stat ultima dată la tine, Gib!
Nu ne aşteptam
să vedem pe cineva venind din asta în seara asta.
Tu!
Asta e culmea.
Parcă ziceai că locul ăsta e în altă direcție,
mincinosule ce ești!
Și voi cum ați ajuns până aici
fără cai?
Am luat-o la picior, ce să facem.
Din ce-a mai rămas din ele,
adică picioare muiate și bătături.
Nici nu știu ce mai găsesc când mi-oi scoate cizma.
Au, sărmanii de voi.
Dacă pierd vreun deget din cauza ta,
ți le tai eu pe ale tale la noapte.
Fără amenințări sub acoperișul meu, da?
Sau vă întoarceți imediat afară, în frig și ploaie.
Auzi, ai ceva cald de mâncare, Gib?
Mi-e o foame de lup.
Fata o să aibă supa gata imediat.
O pot pune să v-o aducă,
dacă vreți să așteptați în cameră.
Nu, eu aștept chiar aici, lângă foc,
mulțumesc frumos.
Bine atunci.
Voi doi știți ceva despre ce s-a întâmplat azi dimineață la Lynwith?
Știu ce-am văzut de peste vale, înainte să înceapă furtuna.
E ras de pe fața pământului, amice.
Tot satul e scrum.
N-ați fost destul de aproape să vedeți ce s-a întâmplat.
Nu.
Am avut destul de lucru
cu niște vitalioni,
după cum poate confirma omul ăsta.
De ce?
Ce-ai auzit?
A văzut fumul, la fel ca voi.
Ați mai văzut pe cineva venind din direcția aia astăzi?
În afară de tine?
Nu.
Dar la noapte?
Altcineva care să urce muntele spre partea asta?
Pe furtuna asta?
Păi nu vezi nimic, omule!
Adică nu vedeam curul lui Ley în faţa mea
când fulgera.
De ce?
Mai aștepți cumva vreun oaspete
să apară din ploaia asta, Gib
Nu mai aștept pe nimeni.
Îmi pare rău că n-am mers cu tine, Erid.
Încă doi oaspeți la noapte.
Mă duc să amestec în supă.
Ce faci când îl atingi așa pe frunte?
E în regulă.
Nu spun nimănui.
E un har.
Uneori, când ating oamenii,
văd lucrurile pe care vor să le ascundă.
Cum adică?
Cam cum fac eu cu animalele.
Dar când e vorba de oameni,
văd ce-i face diferiți de animale.
Le văd rușinea.
Animalele nu simt asta.
Ele simt durere, frică, chiar și jale.
Dar animalele nu simt rușinea, numai oamenii.
Arlin.
Mai știi și altceva
despre ce s-a întâmplat la Lynwith?
Nu.
Ştiu doar de ce s-a dus Erid acolo.
Să caute mormântul părinților lui.
Deci plănuia să fugă de ceva vreme?
Amândoi plănuiam.
Nu sunt nerecunoscătoare.
Bănuiesc că Giblock e un stăpân mai bun decât alții, când nu bea
dar eu și Erid am vrut mereu să vedem lumea.
Dar când a venit momentul, n-am avut curaj.
Și... m-am gândit că dacă nu merg eu, n-o să meargă nici el.
Mi-am zis că-l protejez, dar am fost doar o lașă.
Nu fii aspră cu tine.
Soarta ta putea fi la fel ca a celor din Lynwith
dacă te duceai cu el.
Crezi că e adevărat?
Că vrăjitoarea a găsit o cale
să stăpânească puterea morții, la fel ca Szorlok?
Nu știu prea multe despre lucrurile astea.
Dar erai în Deira în timpul "anului morților".
A fost atât de groaznic cum se spune?
Ce se spune?
Se spune că a fost un iad de neînchipuit.
Cam așa a și fost.
Ai cunoscut-o vreodată pe Marek?
Marek din Red Thorns?
Ea l-a învins pe Szorlok.
A fost sclavă, știai asta?
O fugară.
Da, am auzit asta.
Pe fiecare oaspete care vine la Desolation's End,
îl rog să-mi povestească despre "anul morților".
Dacă i-au cunoscut vreodată pe Marek sau pe Dagen.
Dacă le știu poveștile.
Dar despre Marek îmi place cel mai mult să ascult.
Majoritatea doar repetă povești auzite de la alții.
Unii pretind că au cunoscut-o,
dar probabil că cei mai mulți mint.
Dar fiecare poveste pe care o aud, o notez aici.
La asta visam eu și Erid.
Vroiam să fim ca cei din Red Thorns.
Ei n-au lăsat lumea așa cum au găsit-o.
S-au sacrificat pentru binele altora.
Ei ne-au salvat.
Uneori mă întreb dacă meritam să fim salvați.
Spune-mi, ce vezi la băiat?
Care e rușinea lui?
Cred că toți orfanii sunt la fel.
Rușinea de a fi orfan.
Arlin, supa!
Domnule, am spus că animalele nu simt rușine ca oamenii.
Există un animal care simte.
E singurul pe care l-am întâlnit toată viața și care o face.
Și despre ce animal e vorba?
Cel pe care-l ții în căruță.
Câți bani ai pus deoparte aici?
Am observat că n-ai cheltuit prea mult pe întreținere.
Supa asta e așa de chioară,
că poți să citești o carte prin ea.
Asta dacă ai ști să citești.
Râzi tu, urechi-ascuțite.
N-ar trebui să te mire că abia mă descurc, băiete.
Nu, nu te cred, Gib.
E ascunsă pe undeva vreo comoară de hapsân.
Crede ce vrei, dar e adevărul.
Desolation's End e doar o umbră din ce a fost odată.
Cine naiba mai e pe afară la ora asta?
Se pare că e cineva mai ghinionist
decât noi doi, Ley.
Gib, ai de gând să deschizi ușa?
Ai ajuns prea slăbit
să tragi zăvorul singur, bătrâne pitic?
Da.
Cine-i acolo?
Meștere Pitic!
Mă numesc Aymon Thadruck,
am cu mine o tânără rănită.
Amândoi avem nevoie de adăpost la noapte.
Descoperiţi capul.
Poftim?
Ca să vă pot vedea fețele.
Bună seara.
Și femeia?
Mai e cineva afară cu voi?
Sper că nu, pe vremea asta.
Bun venit la Desolation's End.
Vă rog, încălziți-vă la foc.
Mulțumesc, bunule pitic.
Și salutări vouă.
Cum am spus, mă numesc Aymon Thadruck.
Tânăra aceasta este Resma Nigh.
Ești rănită.
Am dat peste un sat azi dimineață.
Masacrat, ars din temelii.
Sărmana femeie a fost singura supraviețuitoare.
- Lynwith? - Da.
Auzisem că n-a scăpat nimeni.
De la cine ai auzit?
S-o lăsăm pe Arlin să se ocupe de asta.
Meștere pitic, calul meu are nevoie de grajd.
Sper că ai pe cineva să-i dea apă și mâncare.
Da, se rezolvă.
Și mai e o problemă.
Vom discuta despre asta mai târziu, bine?
Pot?
Rana asta...
...nu e o arsură.
E magie neagră.
Am mai văzut așa ceva
la triburile din nord ale poporului meu.
Astfel de răni se vindecă greu.
Deci a fost vrăjitoarea muntelui?
Vrăjitoarea a fost acolo, fără îndoială.
Toată noaptea.
Somnul mi-a fost plin de teroare.
Apoi m-am trezit într-un coșmar.
Toți erau morți.
În afară de mine.
Arăta groaznic satul ăla când am dat peste el.
Morți pe drum, în case, în paturi.
Tineri și bătrâni deopotrivă.
Printr-un miracol, femeia asta a fost cruțată.
Soarta m-a condus la ea, presupun.
Cine e vrăjitoarea asta de pe munte despre care vorbești, Gib?
Mahitable Crow.
O bătrână retrasă.
Lynwith a fost odată casa ei,
până acum 17 ani, când a fost alungată.
Alungată pentru ce?
Răutate.
Se spune că era tămăduitoare.
Chiar pricepută la asta.
Până în "anul morților".
A văzut puterea lui Szorlok
și a devenit obsedată de necromanție.
Hotărâtă să-și învie copiii
pe care ia pierdut când erau mici.
A săpat tot mai adânc, tot mai întunecat,
până când a înnebunit de tot.
Sătenii s-au prins de vrăjitoriile ei
și au forțat-o să plece.
Dar problemele celor din Lynwith
nu s-au terminat atunci, nu?
- Bestia? - Da.
N-a trecut ncio lună de când Mahitable a plecat,
şi un monstru a apărut în Lynwith.
A ucis mai bine de unsprezece săteni
înainte să fie gonit.
Să nu-mi spui că n-a fost mâna vrăjitoarei.
Poate ce s-a întâmplat azi dimineață a fost un nou
și ultim act de răzbunare asupra satului.
Dar de ce tocmai acum?
Zei de dedesubt știu de ce.
Am făcut tot ce am putut.
Te pricepi la asta.
De unde ești, Barbă-Gri?
Sunt din Gelton.
Ești departe de casă.
Ce te-a adus prin vale?
Poftim?
Sau... Lynwith n-a fost destinația ta?
Nu.
Vânez elani.
Elani?
Da, locul de vânătoare preferat al tinereții mele.
Un fel de pelerinaj către zilele de glorie.
Ai avut noroc?
La vânătoare.
Nu, dar cred că providența
mi-a găsit un scop mult mai nobil.
Meștere pitic, calul meu e încă afară,
în vânt și ploaie.
Va fi terminat până dimineață dacă nu e adăpostit.
Arlin, calul omului.
Du-l la hambar.
Lasă fata să stea aici.
Mă duc eu cu calul tău.
Foarte bine, în regulă.
Da, mulțumesc.
Lasă-mă pe mine.
Duc eu calul omului la grajd.
Nu poți merge acolo singură.
Nu noaptea.
Nu vreau să-l lași pe Erid singur.
Nu am încredere în omul ăsta, Aymon.
Ascunde ceva.
Nu știu ce este,
dar se vede că e disperat să nu fie descoperit.
Oricum, dacă vrăjitoarea vine aici,
pe Erid îl caută, nu pe mine.
Eu ar trebui să merg.
Înapoi imediat.
Și stai departe de căruță.
Ai un mâner bine lucrat la șold, Barbă-Gri.
Restul sabiei e la fel de măiestrit făcută?
Numele meu, din nou, este Aymon Thadruck.
A fost un dar de la Roghar,
când comandam cavaleria a șasea.
Generalul Roghar?
Ai luptat împotriva armatelor morților?
Să apăr Deira de hoardele necromantului
a fost cea mai mare onoare și privilegiu al vieții mele.
La cât timp după atacul de azi dimineață
te-a găsit Aymon acolo?
Nu sunt sigură.
Două ore, probabil.
Și decizia de a veni aici la Desolation's End,
a fost ideea ta sau a lui?
A spus că e cel mai apropiat loc unde putem cere adăpost.
Doare?
Brațul tău?
Fata e o tămăduitoare înnăscută.
Spune-mi, ți-ai rănit și piciorul azi dimineață?
Am observat că îl protejezi pe cel stâng de când ai intrat.
Nu.
Îl am de când eram copil.
Un picior bolnav.
Am avut odată un prieten cu o suferință asemănătoare.
Străinule.
Am zis bine, așa preferi să ți se spună.
Am auzit povestea colorată
despre ce-i aduce pe mareșal și adjunctul său elf
la Desolation's End noaptea.
Pot s-o aud și pe a ta?
Sunt doar în trecere.
Ei, hai, nu zău.
Fă-i pe plac unui bătrân căruia îi place să audă poveștile de drum
ale semenilor săi din Deira.
Da, Străinul e un vânător de recompense fără milă.
O!
Deci toți am venit la vânătoare, s-ar părea.
După cine alergi acum?
Mai bine n-am vorbi despre asta.
Da, mai bine tace,
pentru că îl are închis în căruță,
în hambarul de afară.
Nu-i așa, Străinule?
Trebuie să fie o recompensă uriașă.
Nu lasă pe nimeni aproape și nici nu spune numele omului.
Să înțeleg
că ai un prizonier viu
acolo în hambar, pe frigul ăsta?
Îți dai seama că, până dimineață, s-ar putea să-l omori.
Nu mi-ai zis nimic de asta, băiete.
Nu e un om, e un animal sălbatic.
Iar adăpostul hambarului e de ajuns.
Un animal sălbatic?
Iar iapa mea tocmai a fost trimisă să stea sub același acoperiș?
E în lanțuri și în cușcă.
Calul tău n-are nimic.
Vei fi în siguranță și la căldură aici.
Ți-e frig?
Ți-e foame?
Mă auzi?
Te aud.
Nu ești deloc un animal!
Nu fi așa de sigură.
Cine ești?
Acolo a fost Lynwith?
Lynwith?
Ce știi tu despre Lynwith?
Tu ești bestia?
Cea pe care a chemat-o vrăjitoarea de mulți ani
pentru a se răzbuna pe sat?
Nu prea știu ce a fost înainte.
Înainte?
Înainte de blestem.
A fost Mahitable Crow?
Ea te-a blestemat?
Eu.
Nu pot.
Nu-mi pot aminti.
Ce îți poți aminti?
Un copil, o fată.
Mama ei a fost ucisă.
Oprește-te.
Nu-mi mai cere să-mi amintesc!
A existat vreun indiciu azi dimineață
încotro s-a îndrepta Mahitable Crow?
Dacă a continuat de-a lungul văii
sau dacă s-a întors pe munte?
Nu.
Ați văzut pe cineva pe drumul muntelui
în timp ce veneați aici pentru noapte?
Nu, dar sincer, era greu de văzut orice.
Voi doi ne-ați întrebat pe mine și Ley același lucru.
Despre ce e vorba?
Ei cred că vrăjitoarea vine aici.
O, zei din morminte, chiar asta credeți.
Ce naiba se întâmplă aici?
Ce nu ne spuneți?
Vrăjitoarea aia, vine aici? Pentru ce?
E adevărat?
Dacă bănuiți că e vreo o posibilitate,
cred că merităm să știm.
L-am găsit pe sclavul lui Giblock rănit pe drum
și l-am adus aici.
Era în Lynwith și a văzut tot ce s-a întâmplat.
Dar înainte să scape, vrăjitoarea l-a amenințat.
L-a amenințat?
A spus că-l va găsi până la sfârșitul nopții.
Că-l va ucide.
Vrei să-mi spui
că vrăjitoarea care tocmai a masacrat un sat întreg
cu magie neagră și focul iadului e în drum spre noi?
Nu există motive să credem că vrăjitoarea
știe măcar de unde e, darămite unde s-a dus.
În plus, e o furtună atât de mare acum,
că bătrâna n-ar putea urca până aici nici dacă ar vrea.
Ei, bine, ăștia doi tocmai au ajuns.
Și ei n-au puteri supranaturale.
Unde e băiatul acum?
Se odihnește.
Având în vedere povestea lui Mahitable Crow,
atacul ei asupra satului are o logică, oricât de crudă ar fi,
dar băiatul e doar un fugar.
De ce ar fi atât de pornită să vină după el?
Se pare că s-a născut în Lynwith înainte să rămână orfan.
Aș putea vorbi cu băiatul?
Poate familiile noastre s-au cunoscut.
După ce se trezește.
Oameni buni, vă purtați de parcă totul e în regulă!
E o cotoroanță nebună și ucigașă afară,
care mai mult ca sigur e în drum spre hanul ăsta chiar acum!
O să ne ocupăm de vrăjitoare dacă vine.
- O, zău? - Da, zău.
E tot ce putem face.
Ştii ce-o să facem eu și Leyaris?
Dacă vine vrăjitoarea aia să facă scandal,
îl dăm pe băiat la schimb
ca să ne lase în pace.
Asta e poziția ta oficială ca mareșal al Deirei?
Exact, Barbă-Gri.
Liniște!
Ascultați.
E Arlin.
Ești sigur de asta?
- Arlin, tu ești? - Da, domnule.
Mai e cineva afară cu tine, fată?
Nu, domnule.
Ai văzut ceva pe afară, dragă?
Nu.
Bun.
Totul e în regulă la hambar?
Calul lui Aymon n-are arc sau săgeți,
și nici el n-are asupra lui.
E ciudat să vii doar cu o sabie la vânătoare de elani.
Arlin!
După ce termini de spălat,
verifică băiatul.
Erid!
N-ar trebui să fii în picioare.
Trebuie să te odihnești.
Nu cred că e cazul acum.
Vino încoace atunci.
Să-l lăsăm un moment.
Am câteva întrebări pentru tine.
Vrăjitoarea asta.
Ai văzut-o, băiete?
- Da, domnule. - Da.
Și cum arăta?
Era pe cal sau pe jos?
Vrăjitoarele nu călăresc cai.
Ele călăresc vântul.
Gata, ajung întrebările pentru moment.
Erid.
Ea este Resma Nigh.
Era în Lynwith când s-a întâmplat totul.
Doamnă.
Mă bucur să știu că n-am fost singurul supraviețuitor.
Îmi dă speranța că s-ar putea să fie și alții ca tine care au scăpat.
Poate ar fi mai puțin copleșitor pentru tine
dacă am vorbi între patru ochi.
În camera ta, unde te poți odihni.
Pot să mănânc ceva mai întâi?
A trecut mai mult de o zi de când n-a mâncat nimic.
Sigur că poți.
♪ Am rătăcit prin lume atât de mult timp ♪
♪ Mii de ani la rând
♪ Ce nume aș putea rosti
Fata.
E cam tânără pentru o tămăduitoare așa pricepută.
De unde e?
Din Lynwith, de fapt.
La fel ca băiatul.
Nu sunt frați oare?
Ar putea fi.
Amândoi și-au pierdut familiile acum mulți ani.
Mult prea tineri.
Părinții fetei... le știi numele?
Sigur, le am scrise undeva.
Sunt curios.
Cum a ajuns un tânăr din Gelting să vâneze atât de departe de casă?
Tatăl meu a fost valetul unui magistrat Vitalion.
Mi-a oferit câteva privilegii, călătorii și educație
de care n-au parte majoritatea băieților.
Am fost norocos.
Cum îl chema pe magistratul Vitalion?
Kaldeen.
Karis Kaldeen.
♪ Totul se face scrum, împrăștiind moartea ♪
♪ Mă vei lăsa să zăbovesc aici
♪ Tot ce-am văzut și nu pot uita ♪
Îmi... îmi pare rău.
E în regulă, îți aduc alta.
Ia o cârpă și curăță, fată zăpăcită ce ești!
Erid, arăți de parcă ai nevoie să te întinzi.
Să-l lăsăm să-și termine supa mai întâi.
Erid?
Băiete?
Vino aici.
Stai pe loc.
Ce se întâmplă aici?
Ia mâna de pe arbaleta aia.
Dă-i drumul.
Nu pot.
Nu înțelegeți.
Sunt atât de multe lucruri pe care nu le înțelegeți!
Nu știi ce-ai adus aici, Străinule.
Ceva malefic.
I-ai condamnat pe toți!
Sfinte Sisoie.
Am știut eu, la naiba!
O piatră de alterare.
Bravo, băiete.
După ce trece furtuna,
o să-i scoatem cadavrul și o să-l ardem.
Animalul pe care îl ai în căruță,
este bestia care a atacat Lynwith acum câțiva ani?
Se poate.
Dacă a fost el,
atunci e bestia care i-a ucis pe părinții lui Erid și pe ai mei.
De ce nu l-ai ucis?
S-ar putea s-o fac.
Am vrut să te întreb ceva.
Nu ești obligat să-mi spui.
Când ţi-am atins mâna în hambar,
am simțit ceva de la tine.
Era țipătul unei femei.
Părea că este bătută.
E de mult timp asta.
Eram tânăr,
dar destul de mare ca să fi putut face mai mult.
Înainte ca "anul morților" să ne împietrească pe toți,
am fost un laș.
Eram ucenic la un spițer, la Nigeltin.
Avea o sclavă cu un picior bolnav.
Credea că o poate supune prin bătaie,
dar ea nu era o fată obișnuită.
Avea un spirit ce nu putea fi înfrânt.
Dar asta doar a făcut ca furia spițerului să crească,
până într-o noapte când o gardă Vitalion
a adus-o acasă după ce fugise.
Spițerul a fost atât de furios
că a bătut-o până aproape a omorât-o.
Ar fi trebuit să-l opresc.
Ar fi trebuit să fac ceva.
Dar în noaptea aceea,
am fost la fel de laș ca în toate nopțile de dinainte.
Așa că, l-a oprit ea.
Aproape l-a omorât în timp ce făcea asta.
Aceea a fost noaptea în care a fugit pentru totdeauna.
M-a rugat să merg cu ea.
Totuși, mi-a fost prea frică.
Marek.
Fata aceea era Marek.
Am făcut multe lucruri rușinoase
după "anul morților".
Dar nimic nu mă bântuie mai tare
decât noaptea aceea
când am stat deoparte
fără să fac nimic
în timp ce Marek era bătută
pe strada înghețată.
Străinule!
E mort.
Ce s-a întâmplat?
M-am ridicat să mai pun cărbuni în sobă,
așa cum îi place lui în nopțile reci.
Ce e în neregulă cu el...
E magie neagră.
Nu!
E vrăjitoarea?
Răzbunarea ei e încă printre noi?
Vrăjitoarea e moartă, băiete.
Hai să te ducem înapoi în pat.
Haide.
La naiba.
Putea să...
să revină la viață?
Pot să facă asta?
De ce nu te duci tu și Leyaris
să-l duceți pe pitic în pivniță să vedeți singuri.
Da.
Ley, avem treabă de făcut.
Cauţi ceva.
Ce?
Nu.
Doar caut vreun indiciu despre ce s-ar fi putut întâmpla.
Nimic deosebit.
Să ne întâlnim toți în holul de la intrare, bine?
O să spun mareșalului și elfului său,
imediat ce mută cadavrul.
Tot moartă e.
O să fie bine.
Străinul nu o să lase să ni se întâmple nimic.
Vrăjitoarea e rece ca gheața.
Deci.
Cine l-a ucis pe pitic?
Dacă nu zice nimeni, atunci zic eu.
Barbă-Gri, tu ai adus vrăjitoarea aici
în primul rând.
E ridicol!
Credeam că ajut o tânără la ananghie.
Știți bine asta!
Ce nu știm noi
e ce te-a adus în vale de la bun început.
V-am spus!
Vânătoare de elani.
Fără arc și fără săgeți.
Dacă ăsta chiar era locul tău preferat de vânătoare din tinerețe,
atunci știi mai bine ca mine
că e sezonul greșit pentru elani în valea asta.
Turmele lor pleacă spre vest în perioada asta.
O migrație atât de sigură încât
oamenii își măsurau vârsta după ea.
Deci, ce te aduce aici cu adevărat?
Aveam niște treburi cu piticul.
Treburi? Ce treburi?
Piticul care acum zace mort în pivniță?
Se pare că ai ieșit în câștig din tranzacția asta, nu?
Erau nişte acte de care aveam nevoie de la el.
Deci asta căutai în camera piticului.
Ce scrie?
Aymon Thadruck.
Născut în Deira, Gelting.
Astea-s actele tale de identitate.
Nu înțeleg, de ce le avea Gib?
Pentru că piticul era falsificator.
Și după cum arată, unul bun.
Deci, ăsta nu e numele lui real.
Și nici de unde vine.
Care e numele tău, Barbă-Gri?
Kaldeen, bănuiesc.
Kaldeen.
Ăsta e nume Vitalion.
Naiba să mă ia.
Un "roșu și negru".
Mâna dreaptă a lui Roghar?
Ia te uită.
Un comandant de legiune.
Câți din Deira și-au pierdut viața, demnitatea și bunurile
ca să obții tu rangul ăsta?
E adevărat.
Am îndeplinit voința imperiului,
dar Deira a fost mereu casa mea.
Când a venit "anul morților",
am slujit sub comanda lui Roghar,
luptând cu armatele morților vii alături de cei din Deira.
Asta nu e minciună.
Soția mea e din Deira.
Fiul meu e din Deira.
Am vrut actele alea false doar ca să-i protejez
de pata trecutului meu.
Atunci comandante,
se pare că Desolation's End
o să aibă al treilea cadavru la noapte.
Bagă sabia în teacă.
Ce naiba, Străinule?
Vrei să oprești un mareșal să-și facă datoria?
Se pare că da.
Pentru ce?
Crezi că dacă a omorât câțiva morți vii
alături de compatrioții noștri,
asta spală decenii de abuzuri?
Nu, dar faptul că e Vitalion nu schimbă realitatea
că avem un ucigaș aici, printre noi.
Asta dovedește că n-a fost el.
Cum îți dai seama?
Că l-a omorât pe pitic
ca să-și ascundă micul secret?
Când ai văzut tu un Vitalion,
chiar și înainte de "anul morților",
să cunoască tainele magiei vechi?
Atunci cine l-a omorât pe pitic, dacă ești așa deștept?
Răspunsul, evident e elful.
Nu te-am întrebat pe tine, "roșu și negru".
S-a lăudat cu cunoștințele lui despre magia neagră de când am venit.
Rana femeii, piatra vrăjitoarei.
Clar că a văzut multe la viața lui.
De unde știm că nu o practică și el?
După șapte ani de când fac echipă cu elful ăsta,
dacă știa să folosească magia ca să omoare pe cineva,
aș fi văzut până acum.
- Crede-mă. - Nu te cred!
Ai buzunărit bibelourile piticului toată noaptea!
Te-o fi prins?
Și l-ai pus pe elf să-l termine noaptea?
Vorbeşte numai, Vitalion.
Cu cât vorbești mai mult, cu atât se strânge lațul.
Nu aud nicio negare!
Ce a spus vrăjitoarea?
A spus că ai adus ceva malefic aici.
Ce-ai adus?
E animalul pe care-l are în căruță.
Despre asta e vorba.
Vrăjitoarea...
Ce a spus?
"I-ai condamnat pe toți."
Și acum l-a omorât pe afurisitul de pitic.
Exact cum a zis ea.
Animalul nu l-a omorât pe pitic.
- De unde știi? - Pentru că știu.
Poate asta nu e de ajuns acum,
când toți patru suntem gata să ne ucidem
în mijlocul nopții!
Cred că merităm să auzim mai mult despre animalul ăsta.
Da, ce naiba e, Străinule?
Lăsați armele jos
și vă voi spune.
Am capturat Bestia de pe Râul Negru.
Minți.
Mă scuzați, ar trebui să știu cine e Bestia de pe Râul Negru?
În ultimii 15 ani, poate mai mult,
niciun călător nu îndrăznea să treacă prin pădurea Râului Negru.
E o bestie acolo.
Te rupe bucățică cu bucățică.
E o recompensă uriașă pe capul ei.
Majoritatea vânătorilor au renunțat acum mulți ani.
- De ce? - Pentru că sunt morți.
Bestia e în lanțuri și în cușcă.
Iar fierul ăla a rezistat peste jumătate din Deira.
N-are cum să scape.
Din experiența mea, cuștile țin până când nu mai țin.
Stai așa, stai așa.
Ai avut șansa să omori Bestia de pe Râul Negru,
și în loc de asta, ai prins-o vie.
- De ce? - Nu e treaba ta.
Ba nu, e treaba noastră.
Fiindcă dacă asta e bestia pe care ai adus-o aici,
ne-ai pus pe toți în pericol.
Hangiul e mort,
ceea ce pare a fi împlinirea unei profeții vrăjitorești.
Și cred că merităm să vedem cu ochii noștri
dacă arătarea aia mai e în cușcă sau nu!
De acord.
Nu mergeți la hambarul ăla.
De ce naiba nu, Străinule?
Dacă crezi că e așa sigură, atunci unde e pericolul?
Pericolul e că avem un ucigaș aici cu noi.
- Da, și cine e, atunci? - Nu știu!
Dar nu e bestia!
Ești sigur?
Orice ai avea în căruță,
e blestemat.
Vedeți?
Până și fata e de acord.
Du-te înapoi în cămară.
Stai cu Erid.
Încuie ușa.
Tu, vino cu mine.
Poți vedea singur că n-a scăpat de acolo.
Voi doi, stați aici.
- Pe naiba, venim și noi. - Bine!
Dar când ne întoarcem,
nu mai vreau să aud niciun cuvânt despre bestia asta.
Înțeles?
Da, sigur, amice, da.
Nu le-am găsit, Arlin.
Nu am găsit mormintele părinților mei la Lynwith.
Erid.
Când am atins femeia de mână,
am văzut morții din Lynwith.
Satul arzând.
I-am văzut fiindcă îi era rușine de asta.
Și credeam că era doar vina supraviețuitorului,
fără să-mi dau seama că putea fi vina făcută chiar de ea.
Nu înțeleg de ce a venit după tine, totuși.
Bătrâna vrăjitoare a înnebunit.
Faţa ta.
Ești rănit.
Cred că e de la cum m-a apucat vrăjitoarea.
E în regulă.
Cred că trebuie să-i spunem Străinului
că ai întâlnit-o pe Mahitable alaltăieri.
Nimeni nu trebuie să știe asta.
N-ar înțelege.
Eu cred că Străinul ar înțelege.
A cunoscut-o pe Marek.
I-a fost prieten.
Vrăjitoarea a zis că puterea lui Szorlok
a măcelărit satul.
Ar putea fi, cumva, și ceea ce l-a omorât pe Giblock?
Nu știu.
Ceilalți s-au dus să verifice căruța Străinului.
S-ar putea să fie ce a avertizat Mahitable înainte să moară.
Erid, eu cred că e bestia
care a atacat Lynwith acum mulți ani.
Bestia care ne-a ucis părinții.
- Vreau s-o văd. - Nu.
Nu.
I-am promis Străinului că stăm aici.
Te rog.
Dormi, ai nevoie de odihnă.
Bestia aia e o creatură jalnică.
Orice ar fi, se urăște pe sine.
Cred că, în adâncul lor, toate lucrurile letale se urăsc pe sine.
Vezi, e în siguranță.
Stați puțin, de unde știm noi
că arătarea aia e măcar acolo?
Nu se vede nimic aici înăuntru.
Ba stai, nu încă, e ceva acolo.
Ajunge.
Nu, stai așa.
Ia dă-mi felinarul ăla, auzi?
Asta nu-i nicio bestie!
Nu cred că e vreun animal aici.
Gata, coboară.
Ai un om acolo, Străinule, nu?
De ce ne-ai mințit?
Nu mint deloc.
Da, o să vedem noi imediat, da?
Există un singur motiv
pentru care vrei să ne faci să credem că e o bestie,
și nu un om.
Vezi asta?
Ești un iubitor de "roșu și negru", da?
Transportai un Vitalion spre libertate!
Închide ușa.
M-am săturat să te porți de parcă tu ești șeful.
Eu sunt mareșalul, fir-ar ei de zei să fie, nu tu!
Se pare că o să vărsăm
niște sânge de Vitalion în seara asta, Ley?
Nu vrei să ripostezi.
De crezi că lucrurile vor merge mai repede, te înșeli amarnic.
Savurez momentul.
Nu-ți face griji, prietenul tău spițer urmează la rând.
Vezi?
Rhistel, lasă-l în pace.
Da, târăște-te de aici, gunoiule!
Ești un adevărat ticălos, știi asta, Străinule?
Știi că a ajuta un Vitalion
să fugă din Deira e o infracțiune care se pedepsește cu ștreangul.
Mă auzi ce spun?
Ești un om mort, Străinule.
Încuie ușa.
Încuie ușa aia odată.
Erid.
Tu ai fost.
Tu l-ai ucis pe jupânul Giblock!
Tu, Erid!
Ești bine?
Da, dar Erid...
Thane!
Thane.
Erid?
Aymon, mort.
Leyaris.
Erid.
Erid!
Nu s-a mai întors.
E vina mea.
N-ar fi trebuit să aduc bestia aici niciodată.
Nu te mișca.
Te rog.
Te-am cusut cât de bine am putut, dar rana e adâncă.
Băiatul e un ucigaș.
Dacă bestia aia nu l-a înhățat deja,
va plăti pentru crima lui.
Erid a mai făcut vreodată ceva asemănător?
Ce i-a făcut bestiei?
Nu chiar așa.
Uneori când eram mici,
dacă era supărat, putea răni oamenii fără să-i atingă.
Să rănească oamenii?
Îi făcea brusc să se simtă rău sau slăbiți.
I-am spus lui Giblock despre asta o dată.
A zis că-i lucrarea dracului.
A încercat să i-o scoată cu bătaia.
Dar au trecut ani de când nu s-a mai întâmplat.
Aproape că uitasem de asta.
Aproape?
Ar fi trebuit să-ți spun.
Lui Erid îi era frică să nu afle cineva.
Dar nu ieri a întâlnit-o pe vrăjitoare prima dată.
Luna trecută, a întâlnit-o pe munte, din întâmplare,
iar ea l-a întrebat despre harul lui.
Cum de știa despre asta?
Nu știu.
Dar a spus că vrea să-l ajute.
Să-l folosească cum trebuie.
I-am spus să stea departe de ea,
dar el a crezut că asta ne-ar ajuta
să ajungem eroi ca cei din "Red Thorns".
S-a furișat de două ori noaptea,
după ce se culca Giblock, ca să se vadă cu ea la colibă.
Iar la Lynwith... s-a dus tot ca să se vadă cu ea?
Nu.
Nu știu.
Nu asta mi-a spus,
dar mă tem că a cam avut secrete.
Dar n-ai bănuit nicio clipă că el l-a ucis pe stăpânul tău?
Nu, dar...
Când m-am uitat iar la brațul vrăjitoarei,
brusc ştaim clar că aceeași magie
care l-a ucis pe Giblock a fost folosită și împotriva vrăjitoarei.
Cine ar mai fi încercat
să protejeze satul de vrăjitoare, dacă nu Erid?
De ce s-a dus bestia după Erid, de parcă ar fi fost atrasă de el?
Nu știu.
Știu eu.
Este magia neagră pe care băiatul o mânuiește.
În rândul poporului meu,
când cineva e blestemat de magia neagră,
o va recunoaște mereu în ceilalți.
Bestia simte în interiorul băiatului
aceeași putere care l-a chinuit pe el ani de zile.
Ley, Arlin, el... are nevoie...
E timpul să ne luăm adio, partnere.
Nu.
Și nici n-o s-o spun, ticălosule cu urechi ascuțite.
Băiatul...
Să fii atât de tânăr
și să mânuiești puterea morții...
Asta poate degrada un om.
Ley?
Zei din ceruri...
Zei...
Te-am auzit afară strigându-l pe Thane.
Bestia aceea nu era Thane din Red Thorns?
A fost odată.
Ce s-a întâmplat cu el?
La ceva timp după "anul morților",
după ce el și Teela și-au început viața împreună
ca soț și soție,
Thane a fost blestemat
de un vrăjitor care își spunea Discipolul.
Discipolul?
Da.
Thane își amintește puțin despre cum s-a întâmplat,
dar de un lucru e sigur,
Discipolul a ucis-o pe Teela.
Timp de mai bine de 15 ani, Thane a rămas o bestie.
Cum l-ai găsit?
Eram interesat doar de recompensă.
Dar când am realizat că făptura era blestemată,
m-am gândit că va fi mai uşor s-o vindec decât s-o ucid.
În cele din urmă, am preparat o mixtură
din omag și frunze de stea care a funcționat.
Dar n-am fost pregătit pentru omul care a ieșit la iveală,
sau pentru starea în care se afla.
Puținul pe care Thane și-l amintea l-a făcut doar să vrea să moară.
Iar forma lui... nu era stabilă,
a trebuit să-l țin în cușcă pentru propria siguranță,
la fel ca pentru a celorlalți.
Unde îl duceai?
Se spune că încă mai există maeștri ai vechii magii
în Golgoshia.
Așa că mă îndreptam acolo,
în speranța unei eliberări permanente de blestem.
Găsindu-l pe Thane...
mi s-a părut o șansă de a mă revanșa față de Marek.
Am fost prea laș să o ajut în tinerețe,
dar acum puteam să-i ajut prietenul.
Prietenul ei, care fusese tovarășul curajos
de care ea avea nevoie, care i-a stat alături
când eu n-am făcut-o.
Dacă dau greș cu Thane acum,
parcă aș dezamăgi-o pe Marek încă o dată.
Stai.
Numele tău e Egan.
Ucenicul spițerului.
Tu... ai făcut proteza pentru picior lui Marek.
A purtat-o ani de zile.
N-ar fi reușit să fugă fără ea.
N-ar fi putut să facă nici jumătate din ce a făcut
dacă nu era bunătatea ta.
Te-ai revanșat cu vârf și îndesat pentru orice lașitate.
Te-am dezamăgit pe tine și pe Erid la fel.
Simpla ta încercare te face cel mai altruist om
care a trecut vreodată pragul acestor uși.
Arlin, e ceva despre care trebuie să-ți vorbesc.
Ceva ce am găsit în camera lui Giblock.
Hei!
Iese fum de sus, de pe munte!
E coșul lui Mahitable.
Erid s-o fi dus la colibă.
E viu!
Asta simplifică lucrurile?
Ce... faci?
Te duci după el?
Da, și o să-l târăsc până la Tribunalul Magistraților.
E doar un copil, e confuz.
Un sclav care și-a ucis stăpânul.
Asta nu va rămâne nepedepsit.
În plus, uciderea piticului
a dus direct la moartea partenerului meu.
Nu, propria ta prostie a dus la asta.
O să-i pun cătușe acelui băiat, clar?
Și dacă opune rezistență,
magică sau de alt fel, îl omor!
Vin cu tine.
Ce?
Ca să-l aperi de mine?
Dacă elful ăla avea dreptate,
atunci bestia e și ea pe urmele băiatului,
și n-ai vrea să fii singur când te vei intersecta cu ea.
Nu vreau ca băiatul să fie rănit.
Îl voi convinge să vină de bunăvoie.
Abia te ții pe picioare, amice.
Cum vrei să urci muntele ăla?
Bine.
Bine, mergem împreună.
Dar ține minte, asta e treabă de mareșal, da?
Eu sunt la comandă, clar?
Tu ești la comandă.
Ți-ai pierdut speranța pentru Thane.
Ești gata să-l omori?
Încercarea de a-l vindeca a costat prea multe vieți.
Dacă moartea lui înseamnă salvarea altor victime,
asta trebuie să fie alegerea corectă.
Vreau să merg cu tine.
Orice s-ar întâmpla cu Erid,
el crede că e singur în toată povestea asta.
Și îi este frică.
Trebuie să rămâi aici în caz că se întoarce.
Nu voi lăsa ca băiatul să pățească ceva.
Ai cuvântul meu.
I-ai condamnat pe toți.
Unde este?
Erid.
Știi cui îi aparține asta?
A fost a mea.
Szorlok?
Da.
De ce este aici?
Nu pot să spun.
Mahitable și invocațiile ei au fost după vremea mea.
Dar știi pe cineva care poate spune, nu-i așa, Erid?
Cineva care ți-ar putea îndeplini cea mai mare dorință.
Să afli de unde vii.
Să afli cine ești.
Discipolul.
Doar el îți poate da răspunsurile pe care le cauți.
Mahitable m-a avertizat să stau departe de el.
Da, normal că a făcut-o.
Se temea de tine, nu-i așa?
Discipolului nu-i va fi frică de tine.
Te va pune pe calea destinului tău.
Nu vreau asta.
Ești unic.
Harul pe care îl porți e o povară,
una care te face să fi singur.
Discipolul înțelege asta, Erid.
Trebuie să-l cauți.
Atunci poate Arlin să vină cu mine?
Arlin n-ar înțelege.
Ea te vede acum doar ca pe un ucigaș.
La fel cum te vedea și vrăjitoarea.
Doar Discipolul te mai poate ajuta acum.
Minți.
Arlin e încă prietena mea.
Știi că am dreptate.
Simți asta.
Altfel n-ai fi fugit de ea.
Nu.
Lasă-mă în pace.
Pleacă!
Voi intra singur.
Nu vreau ca băiatul să se sperie.
Dacă nu te întorci cu el curând,
intru după voi amândoi, bine?
- Erid. - Nu.
Tu, stai în spate!
Ce cauți aici?
Vreau doar să stăm de vorbă.
Fiule, bestia e liberă pe muntele ăsta.
Credem că vine după tine.
Nu te cred.
Puterea asta pe care o ai...
lucrul care a ieșit din tine când bestia a atacat,
puterea care l-a ucis pe Giblock.
Sperie oamenii.
Dar pariez că e al naibii de înfricoșătoare și pentru tine, nu-i așa?
Am avut odată un prieten cu aceeași putere.
Marek?
Da.
Puterea aceea m-a speriat.
I-a speriat pe toți cei care au văzut-o.
Și oamenii îi spuneau că există un rău în interiorul ei.
Începuse să se întrebe dacă n-aveau dreptate.
Dar Marek a învățat cum să controleze acea putere.
A decis să o folosească pentru bine.
IAcea putere a folosit-o Marek pentru a salva lumea.
Dar totodată este puterea care atrage bestia,
de aceea trebuie să te scoatem de pe muntele ăsta
și să te ducem la adăpost.
Dacă eu...
dacă merg cu tine,
ce o să mi se întâmple?
Ți-ai ucis stăpânul.
Va trebui să suporți consecințele,
dar voi fi lângă tine la fiecare pas,
chiar alături de tine.
Voi cere clemență în fața magistratului.
Te voi proteja.
Poate că n-am nevoie de protecția ta
față de bestie sau de magistrat.
Ai văzut ce i-am făcut.
Chiar vrei să-ți petreci restul vieții
fugind de frică?
Sunt un orfan și un sclav!
Toată viața mea a fost o frică!
Erid, nu mai trebuie să fie așa de acum.
Te rog, vino.
Vino cu mine, da?
Nu.
- Ești... - Sunt bine!
Erid, cum ai putut?
Vrea să mă vadă pedepsit!
E tot ce vor toți să facă cu mine!
Vrăjitoarea, jupânul Giblock, toți!
De ce ai făcut-o?
De ce l-ai ucis pe Giblock?
M-am dus în pivniță să recuperez talismanul
de la cadavrul lui Mahitable.
Cheia către trecutul meu, așa îi spunea ea.
Giblock nu putea să doarmă.
Nu putea să înțeleagă.
Vrăjitoarea, era atât de hotărâtă să mă ucidă
încât a fost gata să moară încercând.
Când am urcat din pivniță, mă aștepta.
Băiete.
Tu ai fost.
Știi, ai răul în tine.
Ştiam dintotdeauna.
Nu nega, te-ai mai furișat tu și înainte.
O faci din nou.
Nu vreau...
Și asta să-ți fie învățătură de minte, băiete.
Urma să ne despartă, Arlin.
Apoi și-a dat seama ce s-a întâmplat de fapt la Lynwith.
Ce vrei să spui?
Răzbunarea vrăjitoarei
n-a fost cea care a blestemat satul, nu-i așa?
N-am vrut să fac asta.
S-a întâmplat pur și simplu.
Voiam doar să-i aduc înapoi, Arlin.
Pe părinții tăi?
Credeai că-i poți aduce înapoi din morți?
De-asta... le căutai mormintele?
Aș fi putut s-o fac.
Asta te învăța Mahitable?
Nu.
Vrăjitoarea se temea de harul meu.
Voia doar să-mi arate cum să-l stăpânesc.
Când am ajuns la cimitir în dimineața aceea,
numele părinților mei nu erau acolo, printre cei morți.
Dar Mahitable Crow era acolo.
Atunci a mărturisit.
Nu a fost bestia
cea care mi-a ucis părinții acum mulți ani.
A fost ea.
N-a vrut să-mi spună de ce.
Doar că regretă în fiecare zi de atunci
și că a fost vina ei
că m-am născut așa cum sunt,
cu acest har.
Această putere blestemată a lui Szorlok.
N-am vrut să-i rănesc pe săteni.
Doar pe ea.
Și când a văzut ce făcusem în Lynwith,
s-a învinovățit pe sine.
Erid!
A spus că singura cale prin care putea repara
ceea ce făcuse era să mă ucidă.
Erid, trebuia să-mi spui.
Mi-a fost teamă că mă vei urâ.
Cum puteai să n-o faci?
Harul tău e atât de bun.
Al meu e malefic.
N-o să te urăsc niciodată, Erid.
Nu mă vei pierde niciodată.
Suntem o echipă.
Vom fi mereu.
Dar acum trebuie să ne punem la adăpost,
că bestia e încă pe munte.
Gata, ajunge cu pălăvrăgeala aici.
- Ce se întâmplă? - Rhistel, e bine.
A făcut-o din nou, nu-i aşa?
Băiete, o să fii spânzurat pentru ce ai făcut.
Mă voi asigura de asta!
Nu!
Erid!
Rhistel, așteaptă!
E mai puternic decât credem!
Să nu te miști, ticălos mic.
Dacă încerci ceva cu magia aia neagră,
îți trimit săgeata asta otrăvită direct prin inimă.
Rhistel, Rhistel, stay back.
Erid!
Ea nu înțelege.
Niciunul nu înțelege.
Doar se vor teme de tine.
Nu poți avea încredere în ei.
Te poți baza doar pe tine.
Erid, nu.
Nu atrebuia să vii.
Avertismentul vrăjitoarei...
Mi-am dat seama că nu era despre fiară.
Se referea la Erid.
După ce i-a făcut lui Linwood...
Mahitable încerca să-l oprească
să mai rănească pe cineva diseară.
N-am vrut să văd adevărul,
dar Erid a devenit mult prea periculos!
Arlin?
Erid!
Ai spus că vom fi mereu o echipă.
Încă mai putem fi.
Ai dreptate, Arlin.
Sunt periculos.
Și nu mai am nevoie de tine!
Îmi pare rău, Thane.
Erid!
Unde te duci?
Să aflu cine sunt cu adevărat.
Dacă vii după mine,
n-o să te menajez.
Acum suntem dușmani.
Arlin.
Pot să repar asta.
Chiar pot.
Te rog.
Asta e...
I-a aparținut
Teelei.
Mamei tale.
Mamei mele?
Și...
Și tatăl...
Tatăl meu.
Thane.
Ar fi atât de mândri de tine.
Nu, te rog, nu mă lăsa.
Va fii bine, Arlin.
Ești mai curajoasă decât crezi.
Nu, te rog, nu!
Nu!
Arlin!
Nu, te rog!
Rhistel, unde-i miedul meu?
Imediat, gata.
Tot aștept aici!
Mai ușor, nu te ambala așa!
Deci pleci.
Momentan nu te caută nimeni,
dar dacă apare vreo rudă de-a lui Gibs,
vei fi proprietatea lor legală.
Va trebui să mergi la ei.
La fel și taverna asta pe care ai pus stăpânire.
Bănuiesc că amândoi sperăm
că bătrânul pitic e ultimul din neamul lui, nu?
Arlin.
Ai grijă de tine pe drum, da?
Traducerea: Ţuky69
♪ Am rătăcit prin lume atât de mult timp ♪
♪ Mii de ani la rând ♪
♪ Câte nume aș putea rosti ♪
♪ Cei puternici, plânși cu lacrimi străvechi ♪
♪ Stelele s-au stins, dar tot nu-ți pot da drumul ♪
♪ Mările au secat și văile s-au mutat ♪
♪ Doar tu m-ai putea mișca ♪
♪ Imperii și rase s-au scufundat sub pământ ♪
♪ Și totuși, numele tău îmi stă pe buze ♪
♪ Ecouri ce trec agale ♪
♪ O lume ce era liberă ♪
♪ Frunze de aur, păduri pline de minuni ♪
♪ Cunoscute acum doar de mine ♪
♪ Toate s-au dus ♪
♪ Nimeni nu-mi mai spune frate ♪
♪ Pe unde calc, totul e cenușă și moartea se întinde ♪
♪ Mă vei lăsa să zăbovesc aici? ♪
♪ Tot ce am văzut și nu pot uita ♪
♪ Aș da următoarele mele zece mii de luni de argint ♪
♪ Doar pentru o singură zi în plus cu tine ♪
♪ Du-mă acasă, peste mări ♪
♪ Peste mări ♪
♪ Ecouri ce trec agale ♪