Jsi v pořádku? Viděla jsi něco?
Ne.
Vzal jsem tu práci.
Co na to říct? Gratuluju!
Cítila jsem, že se se mnou snaží komunikovat.
Cítila jsem to.
Rozhodně neudělám nic, čeho bych mohla litovat.
PTSD. Přidáte se?
Měli jste s Mirou sexuální vztah, na který Nils přišel.
Co to sakra děláš?
Byl jsem naštvanej, ale Nilsovi jsem nevyhrožoval.
Älgenovi to ukázat nemůžete.
- Tohle jsme našli v Jesperově autě. - Jsou to Nilsovy klíče.
Poslouchej. Musím pryč z města.
Teď ho nesmíme ztratit, Rasmusi.
Tentokrát ho máme.
Zabiju tě, ty hajzle!
Nassire! Právě mi volali. Dvě auta se honí po městě.
- Kde jsou teď? - Jižně od Postgatanu.
Auta zahnuly na silnici 43. Jedou na západ směrem na Stigsundu.
Můžeš to vzít zkratkou. Za továrnou odboč doleva.
Měli bychom tam být první. Na silnici 43 je zastavíme.
Rozumím.
- Dobrý den. - Dobrý den, Emmo.
- Promiňte, neslyšela jsem vás. - Je Jesper doma?
- Ne. Stalo se něco? - Ne, ne.
Nic. Jen s ním potřebuju mluvit.
Nevadilo by, kdybychom si popovídaly?
Rozhodně ne.
- Můžu na chvíli dál? - Ano, jasně.
Můžeme sedět tady, jestli chcete.
Snažíme se Jesperovi dovolat. Nevíte, kdy se vrátí domů?
Říkal jen, že se dnes vrátí později.
Dobře.
- Dáte si něco k pití? - Ano, prosím.
Kde jsou ta auta teď? Přepínám.
Naposledy byla u Gränsty. Přepínám.
- Díky. Končím. - Stihneme to.
Jak jste se s Jesperem poznali?
Táta je blázen do závodů, takže se ten zájem přenesl i na mě.
Pak jsem viděla Jespera jezdit.
To už je dávno.
Bohužel se zranil a musel přestat.
- Pořád chodíte na závody? - Ne.
To nechávám na Jesperovi.
Mám si dělat starosti?
Promiňte. Jen to musím...
- Ahoj. - To jsem já. Můžeš mluvit?
Jesper a Älgen bezhlavě jezdí po městě.
- Myslím, že to Älgen ví. - Dobře.
- Jsi pořád s Emmou? - Ano.
Dobře. Zkus získat víc informací. Zjisti, co ví.
- Jasně. - Dobře. Ahoj.
- Tušíte, kde teď Jesper asi je? - Asi v dílně.
Říkala jste, že se zpozdí. Víte proč?
Ne.
Jsme 500 metrů od výjezdu. Kde jsou teď?
Musíte na silnici 43.
Jedou přímo k vám. Každou chvílí se musíte potkat.
- Tudy projedou. - Jo.
Měli by tu být každou chvíli.
Stalo se to i jindy?
Emmo, víte, že vám můžou pomoct...
O nic nejde.
Chová se násilnicky i k ostatním?
Zeptej se na stanici, jestli něco neslyšeli.
- Jaká je situace? Přepínám. - Beze změny. Přepínám.
Nic nového.
Naposledy je viděli na téhle cestě. Mohli zastavit?
Dej jim ještě minutku.
Jak byste popsala vztah Jespera s Älgenem?
Řekla byste, že jsou si blízcí?
Ano, jsou to bratři. Proč se ptáte?
Víte, že Jesper a Mira mají sexuální vztah?
Cože?
Nils je při tom viděl.
Co se to sakra děje?
Pojedeme se tam podívat.
Co to sakra je?
Stala se nehoda, zavolejte sanitku.
Objevil se zničehonic.
To je vaše auto? Posaďte se.
Dýchá?
Já sakra nevím. Necítím puls.
Cítíte něco? Co? Cítíte něco?
- Mám puls. Je slabý. - Dobře. Dobře.
- Bojuj dál, bratře. - Mluvte na něj dál.
- Kde je sakra sanitka? - Mluvte.
- Sanitka je na cestě. - Bratře.
- Mluvte na něj. - Jsem tady. Slyšíš mě?
No tak, to zvládneme.
Emmo...
Musím se na to zeptat.
Jste v pořádku?
Ano.
- Můžu na záchod? - Ano, jistě.
- Je na chodbě. - Díky.
Ahoj, Inger.
Ne, poslala jsem ho domů.
Ne, pustila jsem ho dřív.
Rasmusi. Můžeš s nimi jet do nemocnice?
Jo, jasně. Samozřejmě.
Hej.
Jestli umře, nevolejte naší mámě. Slyšíte mě?
- Budu jí to muset říct sám. - Dobře.
Co se stalo?
No... Kurva.
Sjel ze silnice, protože jsem ho honil a chtěl jsem ho zabít.
To, co říkáte, z vás dělá podle zákona podezřelého...
„Podezřelého?“ Přiznávám se.
Až se uklidníte, probereme to na stanici.
Nemusím se uklidňovat. Jestli umře, je to moje vina. Jasný?
- Nikam nechoďte. - Ne, zůstanu tady.
- Ano? - Zmizel další kluk.
Kdy?
Rodiče teď přišli na stanici.
Nevrátil se ze školy.
- Jak se jmenuje? - Sebastian Dahl. Nilsův nejlepší kamarád.
- Kdy ho viděli naposledy? - Ve škole.
Učitelka říkala, že ze školy odešel v pět.
Prý mohl jít domů sám, ale nemohl.
Sebastiane!
Kdo je ta učitelka, která zrušila odpolední kroužky?
Počkej, podívám se... Emma Lindqvistová.
Půjčuje si Emma obvykle Jesperovo auto? Co?
Nevím. Co to je za otázku? Jasně, že si ho půjčuje.
Je jejich. Jezdí v něm.
Musím sehnat Emmu. Je v tom zapletená.
Musím sehnat Veroniku.
Nehýbejte se.
Tomasi.
Podívej se na mě, Tomasi. Podívej se na mě!
Dovolali jste se Veronice, po zaznění tónu zanechte vzkaz.
Ahoj! Jak se vede?
Jsem u Emmy a Jespera doma. Našel jsem Veroničin mobil.
Ale nikdo tu není. Můžeš se podívat na její auto?
Vteřinku.
Auto jede na jih po okresce 42.
- Ne, otáčí se. - Dobře.
- Na lesní cestu. - Co tam je?
Nevím.
Zastavuje.
Emmo! Vytáhněte ho.
Vytáhněte ho!
Budu střílet.
Vytáhněte ho!
Emmo!
Sebastiane. Sebastiane!
Probuď se.
Sebastiane. Sebastiane.
Lehni si na bok. Tak. Bude to v pořádku.
Dobře.
Ustupte od něj!
Proč?
- Nechápu proč. - Jak jste věděla, kde jsme?
Odhoďte zbraň! Řekl jsem, ať ji odhodíte! Emmo!
Jsi v pořádku? Je v pořádku?
Posily jsou na cestě.
Je osm hodin a začínají zprávy.
Vražda dvanáctiletého Nilse v Älvsbruku je téměř vyřešena.
Policie stále mlčí,
ale osoba byla zadržena na základě důvodného podezření,
což je vyšší stupeň.
V Gothenburgu mladí lidé z...
Moje klientka se přiznává k vraždě Nilse Björklunda
a únosu a pokusu o vraždu Sebastiana Dahla.
Dobře. Dobře.
Můžete nám říct o dni, kdy jste unesla Nilse?
Asi jsem o tom nějakou dobu přemýšlela.
Když se Alice zranila, věděla jsem, že musím něco udělat.
Tom byl na večírku a Nils šel sám.
Tak jsem za ním šla.
Zeptala jsem se, jestli nechce sendvič, a on řekl, že ano.
A pak jsem mu do džusu nalila benzo. Zbytek už znáte.
Proč jste to udělala?
- Protože nikdo jiný nic neudělal. - Jak to myslíte?
Protože se to dělo odjakživa.
Šikana Alice.
A protože jsem to několikrát řekla školní radě,
ale nikdo nic neudělal.
Takže když se Alice zranila, cítila jsem, že to stačí.
Svět nepotřebuje víc takových mužů.
A co Sebastian?
Taky byl vinen.
Nejdřív jsem to nevěděla, ale pak se vám přiznal.
Když jsme procházeli váš mobil, našli jsme tyhle fotky.
Na všech jste vy?
Trvá to už dlouho?
Emmo, bohužel vám musím říct,
že Jesper dnes ráno na následky svých zranění zemřel.
Upřímnou soustrast.
Výslech Emmy Lindqvistové končí ve 12:35.
Podle zpráv teď už podezřelá vychovatelka
opakovaně hlásila šikanu a toxické prostředí ve škole,
ale škola nikdy nic neudělala.
Musím ta tvrzení prověřit.
Ale nebyla škola v řešení šikany příliš měkká?
Musíme to prověřit.
Na naší škole prosazujeme nulovou toleranci.
Ale kdyby škola jednala, dalo by se tomu předejít?
Nevím, co jiného jsme mohli udělat.
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
Choval jsem se jako idiot.
Promiň.
- Díky. - Tu práci ve Stockholmu jsem odmítl.
Jestli chceš být tady, tak já taky.
Každý chceme něco jiného.
Musím...
- Ahoj. - Ahoj.
- Zdravím. - Ahoj, Dino.
- Nebuď venku moc dlouho. - Dobře.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky, mami.
- Jeďte opatrně. - Vždycky.
Až vyrostu, taky chci motorku.
Ne.
- Ty nikdy nevyrosteš. - Ale jo, vyrostu!
Dobře.
Začnu jako obvykle. Chce se někdo o něco podělit?
A je to samozřejmě zcela dobrovolné.
Co vy, Veroniko?
- Ne, já ne. - Dobře.
Někdo jiný?
Zarezervovala jsem si vlak.
Není mi příjemné mluvit ve skupině.
To chápu.
Kdyby bylo jednodušší si popovídat u kávy...
tak jsem tady.
Překlad: Martin Chalupa