‏ועכשיו, תרמית שלא תיאמן,
‏שלדברי המשטרה קורבנות רבים נפלו ברשתה.
‏מטלפן שהעמיד פני שוטר היה משכנע מספיק
‏כדי לשכנע כמה מנהלים ‏להתעלל מינית בעובדים במסעדות מזון מהיר.
‏לולא הסכמתי לחיפוש הזה,
‏הייתי נאסרת, מפוטרת או שניהם.
‏שני שוטרים אומרים לי
‏שיש הקלטה של מה שקרה פה.
‏לא ראיתי דבר כזה לפני כן, ‏וגם לא ב-30 השנים שעברו.
‏מי זה?
‏המטלפן, כמובן, ביצע את הפשע המושלם,
‏משום שהוא אנונימי לחלוטין.
‏יש לנו תוקף מיני שמסתובב חופשי,
‏והטלפון ממשיך לצלצל בכל יום.
‏- אל תעני לטלפון -
‏- מאונט וושינגטון ‏קנטקי -
‏הנסיעה מפלורידה בחזרה לקנטקי ‏ארכה בערך עשר שעות.
‏- באדי סטאמפ ‏בלש בדימוס -
‏חשבתי שיש לי במכונית בחור ‏שהצליח לעשות את זה במשך עשר שנים,
‏ולעזאזל, הוא התחמק מעונש ‏על גרימה לביצועם של פשעים די נוראיים.
‏הרגשנו שכל הראיות הצביעו על כך ‏שהוא המטלפן מהתרמיות, ולא אף אחד אחר.
‏בהתחלה, זה היה די מתוח.
‏פשוט דיברנו על דברים בכלליות.
‏הוא עבד כסוהר בפנמה סיטי במשך די הרבה זמן.
‏לפני כן, הוא סיפק פרופאן לחברת פרופאן.
‏- מ"ס קריירס ‏דייויד סטיוארט -
‏הוא עשה רושם של בחור ממוצע.
‏הבחור הממוצע מהרחוב.
‏אפילו העמיתים שלו לעבודה ‏ודאי חשבו שהוא בחור נחמד.
‏דיברנו קצת על המשפחה שלו, ‏ושאלנו אותו כמה ילדים יש לו
‏ופטפוטים מהסוג הזה.
‏דייויד סטיוארט לא היה מי שציפיתי.
‏הופתעתי לגלות שהוא נשוי ושיש לו ילדים.
‏הנחתי שהוא זאב בודד, אתם יודעים?
‏שיושב לו בדירה שלו איפשהו ועוסק במלאכתו.
‏- ויקטור פלהרטי ‏בלש -
‏אולי הוא אמר לאשתו שהוא עובד שעות נוספות.
‏אולי הוא אמר לה שהוא עבד באותו הערב.
‏האם הוא כמו שני אנשים שונים,
‏והמשפחה שלו לא מכירה את הפן השני שלו?
‏נראה לי שדייויד סטיוארט ‏ודאי רצה להיות שוטר
‏יותר מכל דבר אחר בחייו.
‏הוא למד באקדמיה לשוטרים.
‏הוא היה אובססיבי לגבי שליטה על אנשים, ‏להיות דמות סמכותית.
‏הייתה לי הרגשה שהוא חשב שהוא אחד מאיתנו.
‏אני חושב שהוא התחיל ‏לקלוט את המצב כשהתקרבנו לקנטקי.
‏אנחנו מכניסים אותו לכלא, ואני חושב, ‏"מה אתה חושב, דביל?
‏"חשבת שתוכל להתחמק מעונש. ‏אבל נחש מה? עכשיו התחת שלך
‏"במרחק 1,050 ק"מ מהבית, ואינך מכיר איש.
‏"איך ההרגשה?"
‏דייויד סטיוארט הואשם בשידול למעשה סדום.
‏אומנם הוא לא היה בחדר כשלואיז הותקפה,
‏אבל אם הוא קנה את כרטיס החיוג ‏וביצע את השיחה,
‏זה, כשלעצמו, שידול.
‏הוא גם הואשם בהתחזות לאיש חוק.
‏הוא עמד מול אישומים רציניים מאוד.
‏הרגשתי סיפוק. הוא מאחורי הסורגים.
‏אף קורבן נוסף לא ייפול ברשתו.
‏זו הייתה הקלה עצומה, שהאדם
‏שהאמנו שביצע את שיחות הטלפון האלה ‏בכלא וממתין למשפט.
‏אחרי שהכנסנו אותו לכלא, עבר קצת זמן,
‏ואז גיליתי שיש לו סנגור פלילי בעל מוניטין.
‏זה היה תיק מוזר…
‏- עוה"ד של דייויד סטיוארט -
‏לא ראיתי דבר כזה, במשך 30 שנים.
‏אחיו של דייויד התקשר אליי ‏וביקש שאקח את התיק.
‏חשבתי שזה היה… שמישהו ניסה לעבוד עליי,
‏משום שטענו שהדברים האלה קרו דרך הטלפון.
‏ואם תחשבו על זה, יהיה קשה מאוד
‏לתקוף מישהו מינית דרך הטלפון.
‏התגובה הראשונית שלי הייתה, ‏"אי אפשר לעשות את זה דרך הטלפון.
‏"זה בלתי אפשרי, תחת לשון החוק".
‏- הוגש ע"י באדי סטאמפ ‏08/10/04 -
‏הערבות של דייויד ‏הייתה חצי מיליון דולר בהתחלה.
‏- הנאשם יוכל לתת דמי ערבות ‏בסך 500,000 דולר במזומן -
‏מדובר בבחור שמעולם לא הואשם בפשע.
‏מעולם לא קיבל דו"ח נהיגה.
‏לכן, ערבות בסך חצי מיליון דולר
‏הייתה גבוהה בצורה יוצאת דופן, מלכתחילה.
‏השופט קבע את הערבות בצו,
‏ואני חושב שהסיבה ‏שהוא קבע ערבות בסך חצי מיליון דולר
‏היא משום שאם הבחור הזה ישתחרר,
‏והוא במרחק 1,000 ק"מ מביתו,
‏מי יודע מה הוא יעשה, הוא עלול לברוח.
‏עלול להיות סיכון בריחה.
‏והיה חשוב להשיג ערבות שהמשפחה תוכל לשלם.
‏בסופו של דבר, ‏נראה לי שהורידו אותה ל-100,000 דולר.
‏ופתאום, הוא השתחרר בערבות. ‏הוא יצא מהכלא, ונעלם.
‏הכעיסה אותי העובדה שהוא מסתובב חופשי,
‏אבל חשבתי, "אוקיי, צא לך לטיול אחרון.
‏"תיהנה, חבר, משום שעוד ניפגש".
‏היום, אנחנו נדבר ‏על מתיחות טלפוניות שעוברות את כל הגבולות.
‏למעשה, שיחות הטלפון האלה ‏פשוט סדיסטיות ואכזריות.
‏אני חבייאר לייבה, ואתם מאזינים ל"פרטנד".
‏סיפורים על אנשים אמיתיים ‏המעמידים פני מישהו אחר.
‏כשהתחלתי לחקור את העניין…
‏- חאבייר לייבה ‏"פרטנד" -
‏הזדעזעתי שקרתה אפילו שיחה אחת כזו,
‏אבל אז גיליתי שהיו יותר ממאה שיחות כאלה
‏ב-32 מדינות, ושזה התרחש ‏במשך יותר מעשר שנים.
‏המקרה של לואיז אוגבורן במאונט וושינגטון
‏הוא שתפס תשומת לב בעולם כולו.
‏היה מזעזע לדעת שתרמית טלפונית עלולה להיות ‏סדיסטית כל כך, ולהגיע רחוק כל כך.
‏מדהים כמה זמן הבחור הזה התחמק מעונש.
‏אלוהים יודע כמה שיחות אחרות התרחשו, ‏שפשוט לא דיווחו עליהן.
‏כל כך הרבה קורבנות ‏שעברו את החוויות האיומות האלה.
‏זה מוכיח שאנשים לא הוזהרו ‏לגבי הסכנות שבתרמית טלפונית.
‏ותנו לי לומר לכם, לפי המחקר שלי…
‏נסעתי ברחבי ארה"ב
‏ועצרתי במסעדות מזון מהיר שונות.
‏ושאלתי את המנהלים, כלאחר יד,
‏"היי, שמעתם על התרמיות הטלפוניות האלה?"
‏והם אמרו, "לא, אף פעם לא שמעתי על זה". ‏זה היה להם חדש.
‏- מקדונלד'ס -
‏אפילו היום, אנשים לא מודעים לכך, ‏וזה מסביר איך זה המשיך לקרות.
‏מישהו היה חייב לתת דין וחשבון
‏על מה שקרה לכל האנשים האלה.
‏- סטייטסבורו ‏ג'ורג'יה -
‏אז בזמנו, לא היה לי בכלל מושג ‏שזה קרה למישהו אחר במקום אחר.
‏- טאקו בל -
‏המנהל פוטר…
‏- דבורה ‏תרמית 67 -
‏אבל ככל שידוע לי, ‏הוא מעולם לא הואשם רשמית.
‏טאקו בל היה רשת,
‏אז החלטתי לתבוע את בעל הרשת ‏בנוסף למנהל שלי.
‏היה ברור שהם חששו לגבי…
‏- דניאל ‏אח של דבורה -
‏תביעה משפטית מההתחלה.
‏לא היה אכפת להם משלומה.
‏בעיקרון, הם עמדו להציג את זה ‏כאילו היא אשמה במה שקרה.
‏עוה"ד שלי אמר לי שסביר מאוד
‏שהם ינסו לתקוף את האופי שלי.
‏ממה שהבנתי, הם ניסו להשיג את הרשימות
‏מהטיפול הפסיכולוגי של דבורה, ‏ולהציג אותן בבית המשפט.
‏אני חושב שזו הייתה תחבולה, ‏כדי לוודא שדבורה לא תמסור עדות.
‏ואם דבורה לא תמסור עדות, לא יהיה תיק.
‏השופט ועוה"ד השני ‏האשימו אותי, במובן מסוים.
‏התביעה בוטלה, בין היתר
‏משום שדבורה לא הסכימה להעיד או לענות
‏על השאלות שהיא נשאלה.
‏היא לא רצתה לספר את כל הדברים האלה
‏לחדר מלא בזרים.
‏הובכתי, לא רציתי לעבור את זה.
‏הכול היה יותר מדי, ולא הייתי מוכנה, ‏וכנראה גם לא מסוגלת, לעשות את זה.
‏- טאקו בל -
‏השופט אמר… ויש לי את זה בטלפון.
‏הוא אמר, "אסור שישתמשו בבית המשפט להפצת
‏"תרבות של תחושת מגיע לי או ויקטימולוגיה
‏שמבזה את תחושת האחריות האישית והעבודה הקשה
‏"שעל בסיסן הוקמה האומה הגדולה הזו.
‏"השיעורים הטובים ביותר שנלמדים ‏הם בדרך כלל אלה שעולים הכי הרבה.
‏"במחיר כבד מאוד,
‏"נקווה שהתובעת למדה לחשוב בזכות עצמה".
‏בעיקרון, "בושה וחרפה לך. נקווה שלמדת לקח".
‏חודשים לאחר מכן, אמרו לי,
‏"דרך אגב, גילינו שהמטלפן ‏היה סוהר בפלורידה".
‏וזה כל מה שידעתי.
‏כשאין צדק, כשהמשטרה לא עושה שום דבר,
‏כשפרקליט המחוז לא עושה שום דבר,
‏התחושה היא ששום מאמץ לא עומד להיעשות
‏כדי למנוע את הישנות המקרה.
‏וזה בדיוק מה שקרה.
‏זו מערכת פגומה מאוד,
‏ואחוז נכבד מהאנשים לעולם לא זוכים לשום צדק
‏ואין אפילו ניסיון להשיג צדק אמיתי.
‏- מאונט וושינגטון ‏קנטקי -
‏כולם דיברו על המשפט הפלילי ‏של דייויד סטיוארט,
‏אבל הרשע האמיתי בסיפור ‏הוא לא רק המטלפן בתרמית.
‏כלומר, מה שהוא עשה היה נורא,
‏אבל באופן מסוים, מקדונלד'ס שותפים לאשמה ‏מכיוון שהם אפשרו לזה להמשיך.
‏לואיז החליטה שהיא תפעל נגד גוליית.
‏- קוני לאונרד -
‏היא תפעל נגד מקדונלד'ס ‏והיא תזכה לצדק מסוים.
‏שמה, לואיז אוגבורן.
‏החברה, מקדונלד'ס.
‏השתיים, בעבר מועסקת ומעסיקה, ‏הן עכשיו התובעת והמואשמת.
‏כל מה שלואיז אוגבורן רצתה
‏היה שמקדונלד'ס יכירו בעובדה ‏שהיה להם חלק באשמה בעניין כולו.
‏היא רק רצתה התנצלות ‏על כך שהם הרסו את חייה.
‏זו עשויה להיות הפעם הראשונה
‏שמישהו מהמעורבים בתרמיות האלה ‏הצליח להגיע למשפט.
‏אני חושב שלואיז הייתה אמיצה.
‏עכשיו היא צריכה לעלות על דוכן העדים ‏כדי לסגור את העניין.
‏אז לואיז אוגבורן ‏שוכרת עו"ד בשם אן אולדפאדר,
‏והן תובעות את מקדונלד'ס ‏על סך 200 מיליון דולר, ומדובר בסכום גדול.
‏מקדונלד'ס מחזיקים בזרקור של אשמה…
‏- אן אולדפאדר ‏עוה"ד של אוגבורן -
‏והם מאירים על כולם מלבד על עצמם.
‏- עו"ד אן אולדפאדר: ‏מכובדת, מצליחה והחלטית בביהמ"ש -
‏- אנדרו וולפסון ‏עיתון קורייר ג'ורנל -
‏אן אולדפאדר ידועה כמתדיינת עזה.
‏פסק הדין שלך יכול למדוד את מידת הנזק
‏שנגרם ללואיז בקהילה הזו.
‏זה היה, ללא ספק, התיק האזרחי הגדול ביותר
‏שהובא לפני ביהמ"ש במחוז בוליט.
‏מאתיים מיליון דולר?
‏- וו' ר' פטרסון ‏עוה"ד של מקדונלד'ס -
‏אני חושב שהעובדה שהן בכלל ביקשו כל כך הרבה
‏מסבירה מה חשוב להן בתיק הזה.
‏נא לקום.
‏שמי טום מקדונלד. כיהנתי כשופט…
‏- טום, שופט בדימוס -
‏במשך 25 שנים בלואיוויל, קנטקי.
‏נא לשבת.
‏לא חשבתי שהתיק הזה יגיע לבית המשפט לעולם
‏משום שהעובדות מוזרות כל כך.
‏הרבה מאוד היה מונח על כף המאזניים.
‏יש אישה בת 18,
‏מעיירה קטנה,
‏שמתעמתת עם אחת מהחברות הגדולות בעולם.
‏המחשבה שלי היא
‏שהם יעשו כל מה שביכולתם כדי להעלים אותה.
‏- פוקס ‏חדשות 22:00 -
‏ועכשיו, חדשות פוקס ב-22:00: ‏הבחירה הראשונה שלכם בחדשות.
‏התפתחות חדשה
‏בהשלכות המשפטיות מתרמית חיפוש בעירום
‏במסעדת מקדונלד'ס במאונט וושינגטון.
‏- תביעה על חיפוש בעירום מתלהטת -
‏אחד מהבלשים הפרטיים שמקדונלד'ס שכרו
‏נעצר על התחזות לשוטר
‏כשהוא הגיש זימון לאחד מחבריה של לואיז.
‏- מאונט וושינגטון ‏קנטקי -
‏עולות האשמות בהפחדת עדים נגד מקדונלד'ס,
‏ולפחות פקיד משפטי אחד
‏שהועסק ע"י עו"ד החברה נעצר.
‏חייבים לתהות אם האסטרטגיה של מקדונלד'ס ‏הייתה לעשות שיימינג לקורבן, לואיז אוגבורן.
‏הם ניסו להשיג את הרשימות הפסיכולוגיות שלה, ‏את חשבון המייספייס שלה.
‏ואני חושב שהם רצו ‏להאשים את כולם מלבד את עצמם.
‏מקדונלד'ס טענו שהיו להם ‏רק מעט מסמכים לגבי התרמיות הקודמות,
‏אבל אן אולדפאדר לא האמינה לכך.
‏- מקרי חיפוש בעירום -
‏והיא התחילה לחקור את העניין, ‏כדי לגלות כמה מקרים…
‏- 9 באפריל, 2004, מאונט וושינגטון, קנטקי ‏המקרה של לואיז אוגבורן -
‏שהתרחשו לפני כן,
‏והראתה שמובן שמקדונלד'ס ‏היו מודעים לסכנה שנים מוקדם יותר.
‏בעיקרון, הטיעון של לואיז הוא,
‏אתם יודעים, שמקדונלד'ס ‏קיבלו מספר שיחות תרמית כאלה,
‏ואיך הם סיפרו למסעדות שלהם עליהן?
‏האם הם עשו מספיק ‏כדי להזהיר את העובדים שלהם?
‏והטיעון שלהן היה ש"לא, הם לא עשו זאת".
‏- ברוכים הבאים -
‏לפני שהמשפט התחיל,
‏אולדפאדר חזרה ודרשה ממקדונלד'ס ‏מסמכים שקשורים לתרמיות האחרות.
‏מקדונלד'ס הודו ‏שהם חתמו על שלושה הסכמי טיעון
‏לגבי תרמיות טלפוניות דומות.
‏הם אמרו שזה כל מה שהם יודעים.
‏אבל בסופו של דבר, ‏אן אולדפאדר קיבלה צו מהשופט במשפט
‏שאיים על מקדונלד'ס בסנקציות ‏אם הם לא יציגו את המסמכים שברשותם.
‏נערך שימוע חירום,
‏והוריתי למקדונלד'ס ‏למסור את כל המסמכים שברשותם.
‏ארבעים ושמונה שעות לפני שהמשפט התחיל,
‏מקדונלד'ס הביאו לה את ארגזי המידע שלהם, ‏בלי להשאיר זמן לעיין בו.
‏לעוה"ד של לואיז אוגבורן יש דפים, ‏תיקיות וארגזים של ניירת
‏שמראה שמשרדי מקדונלד'ס ‏ידעו על יותר מ-24 חיפושים בעירום
‏במסעדות שלהם ברחבי הארץ.
‏שישה עשר ארגזים של חומר
‏מעוה"ד של מקדונלד'ס,
‏שאפילו לא היה לנו זמן לעבור עליהם.
‏בנקודה מסוימת, מקדונלד'ס רמזו ‏שלואיז לקחה חלק בתרמית
‏ושהיא פשוט ניסתה להשיג כסף מהחברה.
‏בוא לשם, אדוני.
‏מקדונלד'ס הביאו את איש התחזוקה,
‏הבחור שסיים את השיחה, ‏הגיבור שהציל את המצב.
‏הם העלו אותו על דוכן העדים.
‏עכשיו, טום, היית במסעדה בתאריך להלן?
‏כן.
‏מקדונלד'ס הציגו טיעון די מעניין ומשכנע,
‏שאולי לואיז אוגבורן ‏זממה להשיג מהם כסף כבר מהיום הראשון.
‏היא אמרה שהיא עומדת ‏לקבל המחאה גדולה או כסף, ו…
‏לואיז אמרה את זה? ‏-כן.
‏אן אולדפאדר הצליחה להטיל דופי בעדות ההיא,
‏אבל בסופו של דבר,
‏אף פעם לא יודעים מה המושבעים חושבים.
‏כשלואיז סיפרה פומבית על המקרה,
‏זה באמת הראה, אתם יודעים, ‏שזה כבר לא פשע שאין בו קורבנות.
‏זו הייתה יכולה להיות בתי.
‏תרצו לזמן את העד הבא שלכם? ‏-כן, כבודו.
‏אנחנו מזמנים את לואיז אוגבורן.
‏הייתה עתירה לפני המשפט
‏לאפשר לחבר המושבעים לצפות בסרטון התקיפה
‏כולו.
‏אלה היו שלוש שעות אכזריות.
‏היה קשה לי לצפות בזה.
‏הייתה דממה מוחלטת באולם בית המשפט.
‏הדבר היחיד שאפשר היה לשמוע ‏הוא בכי של כמה מהמושבעים.
‏מלבד זה, שררה דממה מוחלטת.
‏מה קרה כשחזרת למשרד?
‏היא די סימנה לי להיכנס.
‏ונכנסת? ‏-כן.
‏ואז מה קרה?
‏היא אמרה לי שהואשמתי ‏בגנבת כסף מארנק של לקוח.
‏אמרתי שזו לא אני, לא הייתי עושה דבר כזה.
‏ושהיא אמורה לדעת את זה.
‏ואיך זה גרם לך להרגיש?
‏המילה היחידה שעולה בראשי היא "הרוסה".
‏ספרי לנו, לואיז, ‏אם יש פחדים שחוזרים אלייך.
‏יש לי חלומות שמישהו תוקף אותי ‏ואני לא מצליחה לזהות מי זה.
‏הייתי נמנעת מללכת לישון בלילה.
‏אני לא יכולה לנשום. ‏אני מרגישה שאני מתנשמת.
‏החזה שלי מתחיל לכאוב. ‏אני מאבדת תחושה בזרוע.
‏בואו לא נשכח ‏שלואיז היא קורבן של תקיפה מינית.
‏איך אפשר לא להזדהות איתה? ‏כלומר, זה היה משפיל.
‏ארבעה עובדים ראו אותה ברגע הפגיע ביותר,
‏כשהיא ישבה שם, עירומה.
‏עשיתי מה שהייתי צריכה לעשות כדי לשרוד.
‏לא ידעתי אם זה היום האחרון שלי בחיים.
‏לא ידעתי אם אשרוד.
‏היא עברה טראומה גדולה כל כך
‏והיא לעולם לא תוכל ‏להשיב לעצמה חלק מהחיים שלה.
‏העובדה הזו לא תשתנה.
‏חשבת לומר לדונה מה הארוס שלה עשה לך?
‏הוא עדיין היה בחדר.
‏פחדתי ממה שהוא עלול ‏לעשות לי ולה, אם הייתי מספרת.
‏הוא כבר הכה אותי.
‏אין לדעת מה הוא היה עושה
‏אם הייתי עומדת על שלי ומנסה להשיג עזרה.
‏לואיז אוגבורן ועוה"ד שלה ‏טוענות למאסר שווא,
‏אבל מקדונלד'ס אומרים, "זה לא נכון.
‏"אף אחד לא כפת אותה פיזית. ‏היא יכלה לעזוב בכל רגע נתון".
‏הקלטת מראה שהשאירו אותך לבדך
‏במשרד, במשך כמעט עשר דקות.
‏ניגשת לדלת באיזשהו שלב וניסית לפתוח אותה?
‏לא. משום שחשבתי שלא אוכל לצאת. ‏-סליחה?
‏חשבתי שלא אוכל לצאת.
‏אני חושב שהרמיזה של מקדונלד'ס ‏שהיא הייתה צריכה לצאת מהחדר
‏אולי הייתה טעות אסטרטגית,
‏לומר שאישה צעירה ‏שהבגדים ומפתחות הרכב שלה נלקחו ממנה,
‏הייתה יכולה וצריכה פשוט לעצור הכול,
‏כשאפילו העובדים הבוגרים ‏האחראיים עליה לא עשו זאת.
‏איך מקדונלד'ס היו יכולים לצפות
‏שבתשעה באפריל, 2004, ‏האיש הזה יתקשר למאונט וושינגטון?
‏אם מקדונלד'ס באמת ידעו מה התרחש,
‏היה עליהם להכין את העובדים שלהם ‏בצורה טובה יותר.
‏הייתה פה בעיה, וברור שהם לא סיפרו עליה,
‏משום שזה המשיך לקרות.
‏- מאונט וושינגטון -
‏מקדונלד'ס לא לקחו אחריות על החיפוש בעירום
‏שהוביל לתביעה הענקית ‏של לואיז אוגבורן נגדם.
‏והם המשיכו להאשים את כל האחרים ‏במהלך נאום הסיכום שלהם.
‏זו לא ציפייה גדולה מדי מעובדים
‏שיבחינו בין טוב לרע ושישתמשו בשכל ישר.
‏מקדונלד'ס ניסו לתלות את האשמה ‏בלואיז אוגבורן, בדונה סאמרס,
‏כשלמעשה הם אלה שלא הזהירו את העובדים שלהם.
‏- מקדונלד'ס -
‏במקרה הזה, ניתן לראות בכמה מסעדות…
‏- מקרי מקדונלד'ס -
‏זה קרה, וכמה מהן היו סניפי מקדונלד'ס.
‏וזה באמת גורם לך להבין.
‏כשהם חמושים רק בדעות שלהם וברשימת הנחיות,
‏המושבעים מחליטים ‏אם עליהם לקחת סכום כסף גדול
‏מאחת מרשתות המזון המהיר הגדולות בעולם,
‏ולתת אותו לעובדת לשעבר ‏במסעדת מאונט וושינגטון, לואיז אוגבורן.
‏המושבעים חוזרים לאולם המשפטים.
‏יושב ראש חבר המושבעים מוסר את פסק הדין
‏לשריף, והוא מוסר אותו לי.
‏זה עמד להיות פסק הדין הגדול ביותר
‏בהיסטוריית מחוז בוליט, קנטקי.
‏"אנחנו, חבר המושבעים, פוסקים לטובת ‏לואיז אוגבורן, תחת הנחיה מס' תשע,
‏"ומורים לתאגיד מקדונלד'ס ‏לשלם לה פיצוי עונשי."
‏יש סכום כסף רציני בדרך ‏בתיק אזרחי מתוקשר נוסף.
‏לואיז אוגבורן הייתה ‏העובדת של מקדונלד'ס שנאלצה להתפשט
‏לאחר שמישהו התקשר למסעדת מאונט וושינגטון ‏והתחזה לשוטר.
‏לואיז אוגבורן קיבלה
‏יותר משישה מיליון דולר ‏בתביעה נגד מקדונלד'ס
‏ומעורבים אחרים בתקרית.
‏לואיז נלחמה בעוול שנעשה לה
‏ובמה שמקדונלד'ס ‏לא עשו במשך שלוש שנים וחצי,
‏וחבר המושבעים הזה הצדיק אותה לחלוטין.
‏ואנחנו גאים כל כך.
‏אני לא יודעת מה לומר. ‏אני לא מסוגלת לדבר על זה כרגע.
‏- אוגבורן תקבל 6.1 מיליון דולר בתביעה -
‏זה לא היה סכום התביעה הענקי ‏שהצוות המשפטי של אוגבורן רצה,
‏אבל הם אומרים שהם שמחים על הכסף ‏ועל המסר שהועבר למקדונלד'ס.
‏לדעתי, המושבעים צדקו.
‏זה הגיע לה, והרגשתי ש…
‏אוקיי, מקדונלד'ס ידעו שזה התרחש ‏במשך עשר שנים, ולא נראה שהם פעלו
‏להפיץ את הידיעה ולעצור את זה.
‏הם קיבלו חשבון בסך שישה מיליון דולר,
‏ואולי הם ישקלו שינוי בהדרכה.
‏מקדונלד'ס אשמים בכך ‏שהם לא הגנו על העובדים שלהם.
‏זה הדבר החשוב.
‏אם הם עשו זאת כדי להגן על הכסף שלהם, ‏ולא על העובדים שלהם,
‏הם לחלוטין הרשעים בסיפור.
‏זה היה מדהים.
‏העובדה שמקדונלד'ס היו מודעים למה שהתרחש
‏ברבות מהמסעדות שלהם
‏והייתה דרך די פשוטה לתקן את זה,
‏ואני מאמין שזה היה מה שגברת אולדפאדר… ‏אחד מהטיעונים החשובים שהיא הציגה למושבעים.
‏מקדונלד'ס בקלות היו יכולים ‏פשוט ליידע את כל אחת מהמסעדות שלהם.
‏לתלות הודעה ליד הטלפון.
‏לתלות שלט שכתוב בו, "יש מטלפן רמאי.
‏"אם זה קורה, אל תעשו כלום. זו תרמית".
‏אבל הם לא הזהירו את העובדים שלהם.
‏אתה חושב שמקדונלד'ס ניסו לטייח את זה?
‏אני לא אגיב על זה.
‏אני חושבת שהדבר המפתיע במשפט האזרחי
‏היה הפרטים על מספר מסעדות המזון המהיר ‏שהיו מעורבות,
‏וכמה הסכמי טיעון נחתמו בלי שאיש ידע עליהם.
‏אלה לא היו רק מקדונלד'ס.
‏נראה שהיה מאמץ להשתיק את העניין.
‏אנחנו לא יודעים אם זה קרה או לא,
‏אבל הייתה הרגשה שזה מה שקרה.
‏כל אחת מאיתנו ודאי הרגישה
‏שהיא הייתה היחידה, שהיא טיפשה.
‏- אליזבת' ‏תרמית 26 -
‏אם היו מראיינים 99 מתוך 100 הבחורות האלה,
‏ודאי היו מגלים שהן מרגישות אשמות ומטופשות.
‏הידיעה שיש עוד אנשים מלבדי ‏כשלעצמה עוזרת מאוד.
‏זה לא היה רק שהם לא הודיעו לאנשים
‏או סיפקו הדרכה טובה יותר ‏או אפילו איזושהי אזהרה או הכרה.
‏והשאלה היא האם הם הסתירו את זה באופן פעיל.
‏לא רק בהם היה מדובר.
‏ובסופו של דבר, ‏המטלפן מהתרמיות צריך לשלם על מעשיו.
‏אנשים הושפלו בכל מקום.
‏הם האמינו שלדייויד סטיוארט היה קשר
‏לכל מקרי מסעדות המזון המהיר.
‏בין אם זה היה כך או לא, ‏השם שלו קושר לכולם.
‏דייויד סטיוארט חזר לפלורידה ‏בערבות נמוכה יותר,
‏ושם הוא נשאר עד שנקבע תאריך למשפט.
‏בזמן שסטיוארט חופשי ומבלה עם המשפחה שלו,
‏אני מנסה לוודא ‏שכל הפרטים הכי קטנים מדויקים.
‏אני חושב, "כשתיכנס לבית המשפט, ‏זו תהיה ההליכה האחרונה שלך,
‏"ומשם, אני מקווה, ‏ישר לבית הכלא, וזה יהיה הסוף".
‏המשפט הפלילי התחיל באוקטובר, 2006,
‏והוא היה עניין רציני במחוז בוליט.
‏הגיעו צוותי חדשות מכל רחבי הארץ
‏ועקבו אחרי הסיפור הזה, על אישה צעירה
‏שהותקפה מינית בתוך סניף מקדונלד'ס
‏בגלל מטלפן רמאי.
‏תובעים איתרו את כרטיסי החיוג שנקנו מראש,
‏ושבהם השתמש לכאורה דייויד סטיוארט בתרמית,
‏סוהר לשעבר במדינת פלורידה.
‏כולם רצו לדעת עוד על דייויד סטיוארט.
‏איפה הוא התגורר? ‏האם הוא היה נשוי? האם היו לו ילדים?
‏הוא היה בעל ואב לחמישה.
‏ולא מצאו אף אחד שיאמר
‏משהו רע עליו בקהילה שלו.
‏אנשים חיבבו אותו.
‏הוא ביצע את השיחה, או השיחות.
‏אני ממש מרגישה שצריך לגרום לו לשלם על כך.
‏ממש התלהבתי, הייתה לי תחושה כזו ‏של "תעשו לו את המוות",
‏משום שמבחינתי, נעשה לי כזה עוול אישי, ‏וזה היה נורא.
‏זה היה התיק הגדול ביותר שעבדתי עליו.
‏בלילה שלפני המשפט, ‏אני חושב, "היום הגיע סוף-סוף,
‏"ואני מקווה שהכול יתנהל כמו שצריך".
‏נראה לי שיש לי תיק מבוסס, בלי חורים.
‏בנקודה הזו, ביצעתי את העבודה שלי, ‏היה לנו תיק מעולה.
‏מסרנו אותו לעוה"ד ‏של הערכאות הראשונות של מאונט וושינגטון,
‏ועכשיו התביעה הייתה האחריות שלהם.
‏- מרכז משפטי מחוז בוליט -
‏רומיינס נכנס, משחק את התפקיד שעו"ד משחקים.
‏אני חושב, "רומיינס יכול ‏לעשות כמה פעלולים שירצה.
‏"הוא לא יכול לפוצץ את זה," ‏משום שכל שוטר שדיברתי איתו אמר,
‏"יש לך התיק הכי טוב בארץ".
‏היה נראה שהמון פרטים לא עלו בקנה אחד
‏עם התיאור שהמשטרה והתביעה ניסו להציג.
‏היה לי חשוב מאוד לוודא שנלך עם זה עד הסוף
‏ושהוא יימצא אשם.
‏המשטרה מאמינה שכל מקרה הוא הצלחה בטוחה,
‏ולכן הגרסה המשטרתית ‏היא שמוצגת בפני התקשורת.
‏כפי שלמדנו בשנתיים האחרונות, ‏עם המחאות לצדק חברתי,
‏ג'ורג' פלויד, בריאנה טיילור ‏ומצלמות הטלפונים,
‏הגרסה המשטרתית של מה שקרה ‏היא כמעט אף פעם לא מה שבאמת קרה.
‏יש לנו צילומים של דייויד סטיוארט ‏עומד בתור ורוכש כרטיס חיוג.
‏יש לנו צילומים של דייויד סטיוארט ‏נכנס לוולמארט ביום
‏שבו נקנו כרטיסי החיוג מהמקרים במסצ'וסטס, ‏כשהוא לבוש במה שנראה כמו מדי סוהר.
‏דייויד סטיוארט זוהה כאיש בצילומים האלה
‏על ידי מנהל בית הסוהר שבו הוא עבד.
‏אם הראיות האלה לא מספיקות ‏כדי להרשיע מישהו, אני לא יודע מה יספיק.
‏הסרטון מוולמארט די הוצג כפצצה,
‏או כהוכחה חד משמעית לאשמה.
‏יכול להיות שזה דייויד סטיוארט? ‏בטח, יכול להיות.
‏אבל זה דייויד סטיוארט, מעבר לכל ספק סביר?
‏שטויות במיץ. עדיין אפשר להסתכל על סטיוארט ‏ולראות שזה סטיוארט.
‏זה הוא. אין בזה ספק. התאמה מושלמת.
‏אבל גם עם הזיהוי, ‏שאר הראיות היו כל כך לא עקביות.
‏לדעתי, הראיות בתיק לא היו קרובות למספקות.
‏עברנו על לוח זמני העבודה שלו.
‏בכל פעם שהתקיימה שיחה שהצלחנו לאתר,
‏יכולנו להראות שהוא לא היה בעבודה, ‏הוא היה פנוי לביצוע השיחה.
‏והוא הכיר טוב מאוד ‏את האזורים שמהם חלק מהשיחות האלה נעשו.
‏אחד היה קרוב, ‏טלפון ציבורי באזור שאליו הוא היה מספק דלק.
‏לכמה מהשיחות ההן היה לדייויד סטיוארט אליבי
‏שהם לא יכלו לערער עליו.
‏אשתו העידה שהיה להם לו"ז קבוע
‏ושכשהיא עבדה, הוא היה אוסף את הילדים.
‏החקירה שלנו חשפה ‏שסטיוארט לא ביצע את השיחות.
‏היה לנו בחור שנוסע ממקום למקום, ‏אולי הוא מתקשר מהטלפון הציבורי הזה,
‏ומאוחר יותר, אולי הוא יבצע ‏עוד שיחה מטלפון ציבורי אחר.
‏המטלפן משתמש בכרטיסי חיוג ‏שהוא חושב שאינם ניתנים לאיתור.
‏הוא נמצא בחנות כשכרטיס החיוג נרכש.
‏כמעט היה לנו וידוי.
‏היינו קרובים כל כך להשגת הודאה.
‏הוא אומר, "תודה לאל, זה נגמר".
‏זהו זה. הוא לא אמר עוד מילה.
‏שמר על זכות השתיקה. זהו.
‏כששוטרים חוקרים אותך במשך זמן ממושך
‏ואתה לא מודה בביצוע פשע,
‏ואז, בסוף, הם מפסיקים לחקור אותך,
‏ואתה אומר, "תודה לאל, זה נגמר"?
‏זה קשור יותר לחקירה המשטרתית
‏מאשר להודאה בפשע.
‏אני חושב, "אם לא דייויד סטיוארט, אז מי?"
‏משום שהעובדות קיימות. הראיות קיימות.
‏אחד מהטיעונים של התביעה
‏היה שדייויד הוא רב-אומן מתוחכם ברמאות, ‏בסגנון סוונגלי,
‏שמסוגל לשכנע אנשים בטלפון לעשות דברים
‏שהם לא היו עושים במצב אחר.
‏זה לגמרי לא עולה בקנה אחד ‏עם איך שדייויד סטיוארט התנהג כל חייו.
‏עוה"ד שלו תיאר אותו כאיש משפחה,
‏בחור טוב שעובד קשה, אח של שוטר,
‏והוא אמר למושבעים בצורה טובה
‏שדייויד סטיוארט הוא לא הבחור.
‏חבר המושבעים חזר עם פסק דין ‏אחרי שעתיים של התדיינות בלבד.
‏לא ממש ידעתי מה לחשוב.
‏דייויד סטיוארט ‏עמד בפני עונש של 20-10 שנות מאסר.
‏השופט שאל אם הם הגיעו להחלטה, ‏והם אמרו שכן.
‏כל הרגשות נעלמים מהאולם.
‏אנחנו, חבר המושבעים, ‏מוצאים את הנאשם לא אשם
‏בשידול להתעללות מינית מדרגה ראשונה.
‏סיום שלא ייאמן למקרה שלא ייאמן בפלורידה,
‏כזה שהסתכם באונס מרחוק.
‏הרגשתי כאילו שטנדר פגע בי. ‏הלב שלי פשוט צנח.
‏פשוט חשבתי…
‏איבדתי תחושה! חשבתי, "מה לעזאזל?"
‏זו הפעם היחידה שאני זוכר בקריירה שלי
‏שקיבלתי פסק דין "לא אשם". ‏אבל אני לא יכול לעשות דבר כדי לשנות אותו.
‏אנשים היו פשוט המומים. לא ניצחו בתיק.
‏לא היו מספיק הוכחות, לא היו מספיק ראיות
‏בשביל שחבר מושבעים יאמין שזה היה סטיוארט.
‏העניין בתיק הזה היה שלא היה להם שום דבר
‏שמעיד על כך שדייויד סטיוארט ‏ביצע את השיחה או שמוכיח את זה.
‏אולי יכולתי לתשאל אותו טוב יותר.
‏אולי לא היינו צריכים לתשאל אותו,
‏לקוות שהוא לא ידע שהיינו שם, ולעקוב אחריו.
‏לדעתי, לא עצרנו את האיש הלא-נכון.
‏חשבנו שעצרנו את האיש הנכון.
‏הוא הועמד למשפט ונמצא לא אשם. זה התהליך.
‏האם לדעתי דייויד סטיוארט חף מפשע? ‏כן, לדעתי דייויד סטיוארט חף מפשע.
‏ברור שיש הבדל, תחת לשון החוק,
‏בין "לא אשם" ל"חף מפשע", בסדר?
‏אני יודע בוודאות שהוא לא אשם.
‏הצגנו את הטיעונים הטובים ביותר ‏שניתן היה להציג
‏כדי שייעשה צדק ללואיז ולקורבנות האחרים.
‏יכול להיות שעצרתי את האיש הלא נכון? ‏לא נראה לי.
‏אף אחד לא השליך ‏את כרטיסי החיוג ההם בחדר שלו.
‏קיימות הרבה שאלות ‏שצריך לשאול ושמעולם לא נשאלו.
‏כל מה שאני יודע ‏הוא שמרשי לא עשה זאת, והמושבעים הסכימו.
‏ככל הידוע לי, עד היום,
‏לא שמעתי שהפשע המסוים הזה ‏התבצע שוב אי פעם.
‏מה שבאמת לא ייאמן ‏הוא שרק שמונה אנשים הובאו לדין,
‏והם היו המנהלים במסעדות, ולא המטלפן.
‏אבל התבצעו מאות שיחות ואנשים תוהים,
‏"מה קרה עם זה? ‏האם לא חקרו את כל המקרים ההם?
‏"האם אנשים פחדו לדווח על זה?"
‏מאז שנת 2004, שיחות התרמית הפסיקו.
‏הצדק לא נעשה עם המטלפן.
‏מי שביצע את השיחות ההן הוא איש מופרע.
‏מי הוא?
‏האיש הזה, המטלפן מהתרמיות, ‏הוא תוקף מיני מרושע,
‏והוא מסוכן לחברה.
‏השיחות הפסיקו בינתיים…
‏אבל האם הן הפסיקו לתמיד?
‏דייויד סטיוארט נמצא לא אשם בכל האישומים
‏לא ננקטו נגדו צעדים נוספים
‏בנוגע לאף אחת משיחות התרמית האחרות
‏הוא סירב לקחת חלק בסרט הזה
‏בעקבות הצלחת התביעה ‏של לואיז אוגבורן נגד מקדונלד'ס,
‏הם פרסמו את ההודעה הבאה:
‏"מקדונלד'ס לא חולקת על כך ‏שמה שקרה לגב' אוסבורן היה פסול.
‏"אלא עמדתנו לכל אורך ההליכים האלה הייתה
‏"שהיא הייתה קורבן בתרמית אכזרית שהתבצעה
‏"על ידי אנשים שאינם מייצגים את מקדונלד'ס."
‏מקדונלד'ס טענו שהם הזהירו את הצוות ‏לגבי המטלפן הרמאי
‏לפני התקרית במאונט וושינגטון
‏הם אמרו שהם מחויבים לסיפוק מקום עבודה
‏בטוח ומכבד לצוות שלהם
‏מקדונלד'ס הוזמנו להגיב על האירועים
‏המתוארים בסדרה הזו - הם לא הגיבו.
‏תרגום כתוביות: אריאן הד