Ja nyt uskomaton huijaus,
johon poliisin mukaan monet lankesivat.
Poliisia esittänyt soittaja oli niin vakuuttava,
että hän sai esimiehet käyttämään työntekijöitä seksuaalisesti hyväksi.
Jos en suostuisi,
minut pidätettäisiin tai menettäisin työni.
Pari poliisia kertoi minulle,
että tapahtuneesta oli video.
En ollut koskaan nähnyt vastaavaa, enkä vieläkään ole.
Kuka siellä?
Soittaja teki täydellisen rikoksen,
koska hän oli täysin anonyymi.
Seksuaalirikollinen oli vapaana,
ja puhelin soi yhä päivittäin.
ÄLÄ VASTAA PUHELIMEEN
Ajomatka Floridasta Kentuckyyn kesti noin kymmenen tuntia.
RIKOSTUTKIJA, ELÄKKEELLÄ
Uskoin löytäneeni miehen, joka oli tehnyt tätä kymmenen vuotta -
ja päässyt pälkähästä saatuaan muut tekemään kamalia rikoksia.
Todisteiden perusteella hän oli huijarisoittaja. Ei kukaan muu.
Tilanne oli ensin jännittynyt.
Puhuimme yleisistä asioista.
Hän oli työskennellyt pitkään vanginvartijana Panama Cityssä.
Sitä ennen hän toimitti propaania.
Hän vaikutti tavalliselta mieheltä.
Matti Meikäläiseltä.
Hänen kollegansakin varmaan pitivät häntä mukavana tyyppinä.
Puhuimme hänen perheestään ja kysyimme, montako lasta hänellä on.
Ja muuta jutustelua.
David Stewart ei ollut sitä, mitä odotin.
Oli yllättävää kuulla, että hänellä oli vaimo ja lapsia.
Olin kuvitellut hänet sinkuksi.
Jossain asunnossa tekemässä rikoksiaan.
RIKOSYLIKONSTAAPELI
Ehkä hän sanoi olevansa ylitöissä.
Tai yötöissä.
Oliko hän kuin kaksi eri ihmistä,
eikä perhe tiennyt toisesta?
David Stewart kai halusi poliisiksi -
enemmän kuin mitään muuta.
Hän kävi poliisikoulun.
Hän halusi valtaa. Hän halusi olla auktoriteettihahmo.
Tuntui, että hän luuli olevansa yksi meistä.
Tilanteesta tuli hänelle todellisempi, kun lähestyimme Kentuckya.
Vangitsimme hänet, ja ajattelin: "Mitä ajattelet nyt, idiootti?
Luulit, ettet jäisi kiinni. Mutta nyt olet täällä -
kaukana kotoa etkä tunne ketään.
Miltä nyt tuntuu?"
David Stewartia syytettiin seksiin houkuttelusta.
Hän ei ollut huoneessa, kun Louisea ahdisteltiin,
mutta jos hän osti puhelukortin ja soitti puhelun,
se on houkuttelua.
Häntä syytettiin myös poliisina esiintymisestä.
Ne olivat vakavia syytöksiä.
Olin tyytyväinen. Hän oli telkien takana.
Enää ei tulisi uusia uhreja.
Oli iso helpotus, että henkilö,
jota epäilimme soittajaksi, oli pidätetty ja odotti oikeudenkäyntiä.
Jonkin aikaa pidätyksen jälkeen -
sain tietää, että hänellä oli huippuasianajaja.
Se oli outo tapaus.
DAVID STEWARTIN ASIANAJAJA
En ole koskaan nähnyt vastaavaa.
Davidin veli soitti ja kysyi, ottaisinko tapauksen.
Ajattelin, että joku pilaili kanssani,
koska rikokset ilmeisesti tapahtuivat puhelimessa.
Olisi todella vaikeaa -
ahdistella jotakuta puhelimitse.
Ensimmäinen reaktioni oli: "Niin ei voi tehdä puhelimitse.
Se ei ole mahdollista."
Davidin takuu oli puoli miljoonaa dollaria.
Häntä ei ollut koskaan syytetty rikoksesta.
Ei edes ylinopeussakkoa.
Puolen miljoonan takuu -
oli todella paljon.
Tuomari päätti takuusta.
Hän varmaan asetti takuuksi puoli miljoonaa,
koska jos soittaja pääsisi vapaaksi -
ja olisi tuhannen kilometrin päässä kotoa,
hän saattaisi paeta tai mitä tahansa.
Riski oli liian iso.
Oli tärkeää saada takuu, jonka perhe pystyi maksamaan.
Lopulta takuu laskettiin 100 000 dollariin.
Hän pääsi vapaaksi takuuta vastaan. Hän oli vapaa ja poissa.
Harmitti, että hän oli vapaana,
mutta ajattelin: "Olet vapaa viimeistä kertaa.
Nauti siitä, koska tapaamme vielä."
Tänään puhumme pilasoitoista, jotka menevät liian pitkälle.
Nämä puhelut ovat sadistisia ja julmia.
Olen Javier Leiva, ja tämä on Pretend.
Tarinoita ihmisistä, jotka esittävät jotakuta muuta.
Kun tutustuin tapaukseen…
PRETEND-PODCASTIN JUONTAJA
…oli järkytys, että niin tapahtui.
Sain tietää, että samanlaisia tapauksia oli yli sata -
32 osavaltiossa yli kymmenen vuoden ajalta.
Louise Ogbornin tapaus Mount Washingtonissa -
sai kansainvälistä huomiota.
Oli järkyttävää, että huijauspuhelu saattoi olla niin sadistinen.
Hän pääsi pälkähästä uskomattoman pitkään.
Ja saattoi olla paljon puheluja, joista ei ilmoitettu.
Moni uhri joutui kestämään kauheuksia.
Ihmisiä ei varoitettu huijarisoittajasta.
Tutkimukseni perusteella…
Matkustin USA:ssa -
ja pysähdyin eri pikaruokapaikkoihin.
Kysyin ravintolapäälliköiltä ohimennen:
"Oletko kuullut pilasoitoista?"
He sanoivat: "En ole kuullutkaan." Se oli heille uutta.
Ihmiset eivät vieläkään tiedä siitä. Siksi se jatkui niin pitkään.
Joku piti saada vastuuseen siitä,
mitä uhreille oli tehty.
Silloin en tiennyt, että muillekin oli tehty samoin.
Päällikkö menetti työpaikkansa…
HUIJAUSPUHELU #67
…mutta häntä ei virallisesti syytetty mistään.
Taco Bell oli ketju,
joten päätin haastaa ketjun omistajan ja päällikön oikeuteen.
Oli selvää, että he olivat huolissaan…
DEBORAH'N VELI
…oikeusjutusta.
He eivät välittäneet Deborah'sta.
He yrittivät väittää, että hän oli osallinen tapahtumiin.
Asianajajani varoitti,
että he yrittäisivät pilata maineeni.
Tietääkseni he yrittivät saada muistiinpanot -
Deborah'n terapiasta käytettäväksi oikeudessa.
Siten he yrittivät varmistaa, ettei Deborah todistaisi.
Deborah'n todistus oli avainasemassa.
Tuomari ja toinen asianajaja tavallaan syyttivät minua.
Tapaus hylättiin,
koska Deborah joko ei todistanut tai ei vastannut -
heidän kysymyksiinsä.
Hän ei halunnut kerrata tapahtumia -
ventovieraiden edessä.
Minua nolotti. En halunnut tehdä sitä.
Se oli liikaa minulle. En halunnut tai pystynyt siihen.
Tuomari sanoi… Se on tässä kännykälläni.
Hän sanoi: "Oikeuslaitosta ei pidä käyttää -
uhrikulttuurin tukemiseen.
Se vähättelee yksilön vastuuta ja kovaa työtä,
ja ne ovat valtiomme perusta.
Parhaat opetukset tulevat yleensä kalliiksi.
Todella kalliiksi.
Toivottavasti vastaaja oppii ajattelemaan itse."
Periaatteessa: "Häpeä. Toivottavasti opit jotain."
Kuukausia myöhemmin he sanoivat:
"Saimme muuten tietää, että soittaja on vanginvartija Floridasta."
Muuta en tiennyt.
Kun ei ollut oikeutta, kun poliisi ei tehnyt mitään,
eikä syyttäjä tehnyt mitään,
tuntui, ettei kukaan tehnyt mitään -
estääkseen sitä tapahtumasta uudelleen.
Ja juuri niin tapahtui.
Järjestelmässä on vikaa,
jos iso osa ihmisistä ei koskaan saa oikeutta,
ei oikeasti.
Kaikki puhuivat David Stewartin oikeudenkäynnistä,
mutta pilasoittaja ei ollut ainoa pahis.
Teko oli kauhea,
mutta McDonald's oli myös syyllinen, koska antoi sen jatkua.
Louise päätti lähteä isoa tekijää vastaan.
UUTISANKKURI
Hän lähti McDonald'sia vastaan ja aikoi saada oikeutta.
Louise Ogborn.
McDonald's.
Aiemmin työntekijä ja työnantaja, nyt syytetty ja vastaaja.
Louise Ogborn halusi vain,
että McDonald's myöntäisi osallisuutensa.
Hän halusi anteeksipyynnön elämänsä pilaamisesta.
Se olisi ensimmäinen kerta,
kun kukaan asiaan liittyvä joutuisi oikeuteen.
Louise oli todella rohkea.
Nyt hänen piti todistaa oikeudessa saadakseen jutun päätökseen.
Louise palkkasi asianajajakseen Ann Oldfatherin.
He vaativat McDonald'silta 200 miljoonaa dollaria.
McDonald's syyttää…
LOUISE OGBORNIN ASIANAJAJA
…kaikkia paitsi itseään.
ANN OLDFATHER: KUNNIOITETTU, MENESTYVÄ JA SINNIKÄS
Oldfather tunnettiin raivokkaana juristina.
Tuomionne osoittaa vahingon,
jota on tehty Louiselle tässä yhteisössä.
Se oli epäilemättä suurin siviilioikeusjuttu -
koskaan Bullitt Countyssa.
200 miljoonaa?
MCDONALD'SIN ASIANAJAJA
Se, että he vaativat niin paljon,
kertoo paljon tapauksesta.
Nouskaa.
Olen Tom McDonald. Toimin tuomarina…
TUOMARI, ELÄKKEELLÄ
…Kentuckyn Louisvillessä 25 vuotta.
Istukaa.
En uskonut, että tulisi oikeudenkäyntiä,
koska juttu oli niin omituinen.
Pelissä oli todella paljon.
18-vuotiaalla naisella -
pikkukaupungista -
oli vastassaan yksi maailman suurimmista yrityksistä.
Ajattelin,
että he tekisivät kaikkensa päästäkseen hänestä eroon.
Nyt Foxin uutiset. Paras valinta uutisille.
On tapahtunut uutta -
liittyen ruumiintarkastushuijaukseen -
Mount Washingtonin McDonald'sissa.
RUUMIINTARKASTUSJUTTU KUUMENEE
Yksi McDonald'sin palkkaamista yksityisetsivistä -
pidätettiin poliisina esiintymisestä,
kun hän antoi haasteen Louisen ystävälle.
McDonald'sia syytettiin todistajien pelottelusta,
ja oikeudenpalvelija,
jonka ketjun juristit olivat palkanneet, pidätettiin.
Ehkä McDonald'sin strategia oli häpäistä Louise Ogborn uhrina.
He halusivat terapiamuistiinpanot ja Louisen Myspace-tilin.
He syyttivät kaikkia paitsi itseään.
McDonald's väitti, että heillä oli vain vähän tietoa aiemmista huijauksista,
mutta Ann Oldfather ei uskonut.
TAPAUKSET
Hän alkoi tutkia asiaa ja näytti, paljonko tapauksia…
LOUISE OGBORNIN TAPAUS
…oli ollut,
ja kuinka McDonald's oli tiennyt vaarasta vuosia.
Louise halusi tietää,
että jos McDonald'seissa oli ollut useita tapauksia,
miten he kertoivat ravintoloille siitä?
Varoittivatko he työntekijöitä?
He eivät tehneet niin.
TERVETULOA
Ennen oikeudenkäyntiä -
Oldfather vaati McDonald'silta tietoja muista huijauksista.
McDonald's myönsi sovitelleensa kuusi tapausta -
liittyen samanlaisiin huijauksiin.
Muuta he eivät muka tienneet.
Lopulta Ann Oldfather sai tuomarin määräyksen,
ja McDonald'sille tulisi sanktioita, jos ei toimittaisi tietoja.
Meillä oli hätäistunto,
ja määräsin McDonald'sia antamaan kaikki tiedot.
48 tuntia ennen oikeudenkäyntiä -
McDonald's luovutti laatikoittain asiakirjoja. Niitä ei ehditty käydä läpi.
Louisen asianajajalla oli sivuittain, kansioittain, laatikoittain asiakirjoja,
jotka osoittivat McDonald'sin tienneen yli 20 ruumiintarkastuksesta -
ravintoloissaan ympäri maata.
Kuusitoista laatikkoa materiaalia -
McDonald'sin asianajajilta,
emmekä ole vielä ehtineet käydä niitä läpi.
Jossain vaiheessa McDonald's väitti, että Louise oli mukana huijauksessa,
että hän yritti vain saada rahaa.
Tulkaa tänne.
McDonald's löysi talonmiehen,
joka oli lopettanut puhelun, pelastanut päivän.
He panivat hänet todistamaan.
Olitko ravintolassa seuraavana päivänä?
Olin.
McDonald's väitti vakuuttavasti,
että ehkä Louise oli alusta asti rahan perässä.
Hän sanoi saavansa paljon rahaa ja…
Sanoiko Louise niin? -Sanoi.
Ann Oldfather löysi aukkoja kertomuksesta,
mutta koskaan ei tiedä,
mitä valamiehet ajattelevat.
Kun Louise tuli julkisuuteen,
nähtiin, että rikoksella oli uhri.
Kuin kenen tahansa tytär.
Haluatteko kutsua seuraavan todistajan? -Kyllä.
Kutsumme Louise Ogbornin.
Ennen oikeudenkäyntiä pyydettiin,
että valamiehille näytettäisiin video tapahtuneesta -
kokonaisuudessaan.
Ne olivat kauheat kolme tuntia.
Sitä oli vaikea katsoa.
Oikeussalissa oli aivan hiljaista.
Kuului vain joidenkin valamiesten itku.
Olisi voinut kuulla neulan putoavan.
Mitä tapahtui, kun menit toimistoon?
Hän viittoi minut sisään.
Menitkö sisään? -Menin.
Mitä sitten tapahtui?
Hän sanoi, että minua syytettiin rahan varastamisesta asiakkaan käsilaukusta.
Sanoin, että se oli mahdotonta. En tekisi sellaista.
Ja hänen pitäisi tietää se.
Miltä sinusta tuntui?
Olin kauhistunut.
Onko tämä aiheuttanut sinulle pelkotiloja?
Olen nähnyt unia, joissa joku tuntematon hyökkää kimppuuni.
Pelottaa mennä nukkumaan.
En saa henkeä. Alan hyperventiloida.
Rintaan sattuu. Käsivarsi menee tunnottomaksi.
Ei saa unohtaa, että Louise oli seksuaalirikoksen uhri.
Miten joku ei olisi hänen puolellaan? Se oli nöyryyttävää.
Neljä työntekijää näki hänet haavoittuvimmillaan,
kun hän istui siellä alasti.
Yritin vain selviytyä.
En tiennyt, kuolisinko.
En tiennyt, selviäisinkö.
Kokemus oli todella traumaattinen.
Hänen elämänsä ei palaa ennalleen.
Tapahtunut varjostaa häntä aina.
Ajattelitko kertoa Donnalle, mitä hänen kihlattunsa teki sinulle?
Walter oli yhä huoneessa.
Pelkäsin, mitä hän tekisi, jos kertoisin.
Hän oli jo lyönyt minua.
En tiennyt, mitä hän tekisi,
jos puolustautuisin ja yrittäisin saada apua.
Louise Ogborn asianajajineen puhui vapaudenriistosta,
mutta McDonald's kielsi sen.
"Kukaan ei estänyt häntä fyysisesti. Hän olisi voinut lähteä."
Videolta näkyy, että olit yksin toimistossa -
lähes kymmenen minuuttia.
Kokeilitko, oliko ovi lukossa?
En. Luulin, etten pääsisi ulos. -Anteeksi?
Luulin, etten pääsisi ulos.
McDonald'sin väite, että hän olisi voinut lähteä,
oli ehkä strateginen virhe.
He väittivät, että nuori nainen, jolta oli viety vaatteet ja avaimet,
olisi voinut lopettaa tilanteen,
kun aikuiset esimiehetkään eivät tehneet niin.
Miten McDonald's olisi voinut tietää,
että hän soittaisi Mount Washingtoniin 9. huhtikuuta vuonna 2004?
Jos McDonald's tiesi, mitä oli tekeillä,
heidän olisi pitänyt varoittaa työntekijöitä.
He eivät selvästikään kertoneet tapauksista,
koska niitä tuli vain lisää.
McDonald's ei ole ottanut vastuuta ruumiintarkastuksesta,
joka johti isoon oikeusjuttuun heitä vastaan.
McDonald's jatkoi muiden syyttelyä loppupuheenvuoroissa.
Työntekijän pitää voida -
erottaa oikea väärästä ja käyttää tervettä järkeä.
McDonald's yritti syyttää Louise Ogbornia ja Donna Summersia,
vaikka he itse eivät olleet varoittaneet työntekijöitä.
Näette, kuinka moneen ravintolaan soitettiin -
ja kuinka moni niistä oli McDonald's.
Viesti meni perille.
Valamiehillä on mielipiteensä ja ohjeistuksensa.
Heidän pitää päättää, pitäisikö -
maailman suurimman pikaruokaketjun -
maksaa entiselle työntekijälle, Louise Ogbornille.
Valamiehistö palasi oikeussaliin.
Valamiehistön puheenjohtaja antoi päätöksen -
seriffille, joka antoi sen minulle.
Se olisi suurin tuomio -
Bullitt Countyn historiassa.
"Toteamme tapauksen Louise Ogbornin hyväksi,
ja McDonald's Corporationin pitää maksaa korvauksia."
Ison profiilin siviilikannejutussa määrättiin iso summa rahaa.
Louise Ogborn oli McDonald'sin työntekijä, joka joutui riisuutumaan,
kun joku soitti ravintolaan esittäen poliisia.
Louise Ogborn sai -
yli kuusi miljoonaa dollaria oikeusjutussa McDonald'sia -
ja juttuun liittyneitä vastaan.
Louise puolusti oikeuksiaan -
ja osoitti, mitä McDonald's jätti tekemättä vuosien ajan.
Ja valamiehistö uskoi häntä.
Olemme todella ylpeitä.
En tiedä, mitä sanoa. En voi puhua siitä nyt.
OGBORN SAA KUUSI MILJOONAA
Summa ei ollut niin iso kuin mitä Ogbornin asianajajat tavoittelivat,
mutta he ovat tyytyväisiä siihen sekä viestiin, jonka McDonald's sai.
Valamiehistö teki oikean päätöksen.
Louise ansaitsi sen, ja minusta tuntui…
McDonald's tiesi puheluista vuosia eikä tehnyt mitään lopettaakseen niitä -
tai varoittaakseen työntekijöitä.
He joutuivat maksamaan kuusi miljoonaa.
Ehkä he nyt tekisivät muutoksia.
McDonald's ei pitänyt työntekijöitään turvassa.
Sen pitäisi olla tärkeintä.
Jos he suojelivat vain itseään eivätkä työntekijöitä,
he ovat tarinan pahis.
Oli hämmästyttävää,
että McDonald's oli tiennyt puheluista -
monissa ravintoloistaan.
Siihen olisi ollut helppo ratkaisu,
ja neiti Oldfather taisi… Se oli tärkeä argumentti valamiehistölle.
McDonald's olisi voinut vain ilmoittaa jokaiselle ravintolalle.
Lappu puhelimen viereen.
Lappu, jossa lukee: "On ollut huijaussoittoja.
Jos niin käy, älä tee mitään. Se on huijausta."
Mutta he eivät varoittaneet työntekijöitä.
Yrittikö McDonald's peitellä asiaa?
En kommentoi sitä.
Siviilioikeudenkäynnissä järkytti se,
että siihen liittyi niin monta pikaruokaravintolaa.
Ja että oli tehty sovitteluja, joista ei tiedetty.
Eikä vain McDonald's.
Tuntui, että tapahtumat yritettiin salata.
Emme tiedä, tehtiinkö niin oikeasti,
mutta siltä se tuntui.
Meistä kaikista tuntui typerältä -
ja luulimme olevamme ainoita.
HUIJAUSPUHELU #26
Jos haastattelisi 99:ää niistä sadasta naisesta,
he tuntisivat olevansa vastuussa ja typeriä.
Auttoi paljon, kun selvisi, että kaltaisiani on muitakin.
Ei ollut kyse vain siitä, että he eivät tiedottaneet asiasta -
tai tarjonneet parempaa koulutusta tai jonkinlaista varoitusta.
Oli mahdollista, että he yrittivät salata asian.
Ei ollut kyse vain heistä.
Huijarisoittajan piti maksaa teoistaan.
Hän oli nöyryyttänyt ihmisiä kaikkialla.
He uskoivat, että David Stewart liittyi -
kaikkiin pikaruokatapauksiin.
Liittyi tai ei, hänen nimensä liitettiin niihin.
Steward vapautui takuilla ja palasi Floridaan.
Hän pysyi siellä oikeudenkäynnin määräämiseen asti.
Stewartin nauttiessa ajasta perheensä kanssa -
yritin varmistaa, että olin ottanut kaiken huomioon.
Ajattelin: "Kävelet viimeistä kertaa oikeustalolle -
ja sieltä suoraan vankilaan. Niin tämä päättyy."
Rikosoikeudenkäynti alkoi lokakuussa vuonna 2006.
Se oli iso juttu Bullitt Countyssa.
Uutisryhmät joka puolelta maata -
seurasivat tarinaa nuoresta naisesta,
jota ahdisteltiin McDonald'sissa -
huijarin vuoksi.
Syyttäjät sanoivat jäljittäneensä -
huijauksissa käytetyt puhelukortit David Stewartiin,
entiseen vanginvartijaan Floridasta.
Kaikki halusivat tietää lisää David Stewartista.
Missä hän asui? Oliko hän naimisissa? Oliko hänellä lapsia?
Hänellä oli vaimo ja viisi lasta.
Kenelläkään yhteisössä -
ei ollut pahaa sanottavaa hänestä.
Hänestä pidettiin.
Hän soitti puhelun, tai puhelut.
Uskoin, että hänen piti maksaa teoistaan.
Olin jännittynyt ja halusin panna hänet koville,
koska minulle oli tehty kauheaa vääryyttä.
Se oli suurin tapaukseni.
Oikeudenkäyntiä edeltävänä iltana ajattelin: "Nyt se tapahtuu.
Toivottavasti kaikki menee hyvin."
Uskoin, että voittaisimme.
Olin tehnyt osuuteni, ja tilanne näytti hyvältä.
Nyt juttu oli asianajajien käsissä Mount Washingtonin oikeusistuimessa.
Heidän tehtävänsä oli hoitaa oikeudenkäynti.
BULLITT COUNTYN OIKEUSTALO
Romines tuli sisään ja aloitti tyypillisen lakimiesesityksen.
Ajattelin: "Romines voi yrittää harhauttaa,
mutta se ei onnistu." Jokainen jututtamani poliisi sanoi:
"Juttunne on vedenpitävä."
Niin moni asia vaikutti epäjohdonmukaiselta -
siinä, miten poliisi ja syyttäjä esittivät asian.
Minulle oli tärkeää, että menisimme loppuun asti -
ja hänet todettaisiin syylliseksi.
Poliisit pitävät kaikkia tapauksia helppoina.
Siksi poliisin versio päätyy mediaan.
Viimeisen kahden vuoden ihmisoikeusprotestit,
George Floyd, Breonna Taylor ja kännykkäkamerat ovat osoittaneet,
että poliisin versio ei juuri koskaan vastaa tapahtunutta.
Näimme David Stewartin ostavan puhelukortin.
Näimme David Stewartin menevän Walmartiin päivänä,
jolloin kortit ostettiin. Hänellä oli vartijan univormu.
Vankilanjohtaja vankilassa, jossa David Stewart työskenteli,
tunnisti hänet kuvista.
Jos se ei riittäisi tuomioon, en tiennyt mikä.
Walmart-video esitettiin kiistämättömänä todisteena -
Stewartin syyllisyydestä.
Voisiko tekijä olla David Stewart? Kyllä.
Mutta voiko niin sanoa ilman mitään epäilystä?
Puppua. Siitä näkee selvästi, että kyseessä on Stewart.
Ei epäilystäkään. Täydellinen yhdennäköisyys.
Mutta muut todisteet olivat epäjohdonmukaisia.
Mielestäni todisteita ei ollut läheskään tarpeeksi.
Kävimme läpi hänen työvuoronsa.
Aina kun jäljitetty puhelu oli soitettu,
vahvistimme, ettei hän ollut töissä. Hän pystyi soittamaan puhelun.
Alue, josta osa puheluista soitettiin, oli hänelle tuttu.
Yksi yleisöpuhelin oli huoltoasemalla, jonne hän toimitti kaasua.
Joidenkin puheluiden aikaan David Stewartilla oli alibi,
jota ei voinut osoittaa vääräksi.
Hänen vaimonsa mukaan heillä oli säännöllinen aikataulu,
ja kun hän oli töissä, David haki lapset.
Tutkimuksemme paljastivat, ettei Stewart soittanut puheluja.
Hän ajeli kaikkialla. Hän saattoi soittaa yhdestä yleisöpuhelimesta -
ja myöhemmin toisesta.
Hän käytti puhelukortteja. Hän luuli, ettei häntä voi jäljittää.
Hän sattui olemaan kaupassa, kun kortti ostettiin.
Saimme melkein tunnustuksen.
Tunnustus oli todella lähellä.
Hän sanoi: "Onneksi se on ohi."
Se oli siinä. Hän ei sanonut muuta.
Hän vetosi perustuslakiin.
Poliisi kuulustelee epäiltyä,
eikä epäilty myönnä rikosta.
Lopulta kuulustelu lopetetaan,
ja epäilty sanoo: "Onneksi se on ohi."
Siinä on kyse kuulustelutilanteesta -
eikä rikoksen tunnustamisesta.
Ajattelin: "Jos ei Stewart, kuka sitten?"
Meillä oli faktat ja todisteet.
Syyttäjä väitti,
että David oli mestarihuijari,
joka sai puhelimitse ihmiset tekemään asioita,
joita he eivät normaalisti tekisi.
Se ei kuulostanut ihmiseltä, joka David Stewart oli ollut koko elämänsä.
Hänen asianajajansa esitti hänet perheellisenä,
ahkerana miehenä, jonka veli oli poliisi.
Hän oli vakuuttava sanoessaan,
että David Stewart oli syytön.
Valamiehistö pohti asiaa vain kaksi tuntia.
En tiennyt, mitä ajatella.
David Stewart saattoi saada 10 - 20 vuotta vankeutta.
Tuomari kysyi, olivatko valamiehet päättäneet. Kyllä.
Se latisti tunnelman salissa.
Toteamme syytetyn syyttömäksi -
seksuaaliseen hyväksikäyttöön suostutteluun.
Uskomaton loppu uskomattomalle floridalaistarinalle,
johon liittyi kaukoraiskaus.
Olin kuin puulla päähän lyöty. Olin todella pettynyt.
Minä…
Olin turta. Ajattelin: "Mitä hittoa?"
Se oli muistaakseni ainoa kerta urallani,
kun syytetty todettiin syyttömäksi, enkä mahtanut mitään.
Ihmiset olivat ihmeissään. Juttua ei voitettu.
Ei ollut tarpeeksi todisteita,
jotta valamiehistö pitäisi Stewartia syyllisenä.
Tapauksen ongelma oli, että heillä ei ollut mitään,
mikä todistaisi, että David Stewart soitti puhelun.
Ehkä olisin voinut kuulustella paremmin.
Ehkä ei olisi pitänyt kuulustella.
Olisimme voineet tarkkailla häntä hänen tietämättään.
Emme pidättäneet väärää ihmistä.
Uskoimme pidättäneemme syyllisen.
Oikeudessa hänet todettiin syyttömäksi. Prosessi on sellainen.
Uskonko, että David Stewart on syytön? Kyllä. Uskon, että hän on syytön.
Laillisesti on eri asia -
olla syytön kuin että ei ole syyllinen.
Tiedän, ettei hän ole syyllinen.
Esitimme jutun parhaamme mukaan,
jotta saisimme oikeutta Louiselle ja muille uhreille.
Pidätinkö väärän miehen? En usko.
Kukaan ei vienyt puhelukortteja hänen luokseen.
On kysyttävä kysymyksiä, joita ei ole vielä kysytty.
Tiesin, ettei hän tehnyt sitä. Valamiehistö oli samaa mieltä.
Tietääkseni -
vastaavia rikoksia ei ole enää tapahtunut.
On vaikea uskoa, että vain kahdeksaa ihmistä syytettiin,
ja he olivat ravintoloiden esimiehiä, ei soittaja.
Puheluja oli satoja, ja ihmiset ihmettelevät:
"Mitä tapahtui? Eikö kaikkia tapauksia tutkittu?
Eikö niistä uskallettu ilmoittaa?"
Huijaussoitot loppuivat vuonna 2004.
Soittaja ei joutunut vastuuseen.
Soittaja on sairas ihminen.
Kuka hän on?
Huijarisoittaja on pahansuopa seksuaalirikollinen.
Hän on vaaraksi yhteiskunnalle.
Puhelut loppuivat toistaiseksi,
mutta loppuivatko ne lopullisesti?
David Stewart todettiin syyttömäksi kaikkiin syytteisiin.
Häntä ei syytetty enää muusta,
mikä liittyi huijauspuheluihin.
Hän kieltäytyi osallistumasta tähän ohjelmaan.
Louise Ogbornin voitettua oikeudessa McDonald'sia vastaan -
McDonald's ilmoitti:
"Myönnämme, että neiti Ogbornille tapahtunut oli väärin.
Mutta olemme koko prosessin ajan sanoneet,
että hän oli pahansuovan huijarin uhri.
Tekijä ei liittynyt McDonald'siin."
McDonald's sanoi varoittaneensa työntekijöitä huijarisoittajasta -
ennen Mount Washingtonin tapausta.
Yritys sanoi olevansa sitoutunut luomaan työntekijöille -
turvallisen ja kunnioittavan työympäristön.
McDonald'sia pyydettiin kommentoimaan -
sarjassa kuvattuja asioita. He eivät vastanneet.
Tekstitys: Annemai Oksanen