A teď k neuvěřitelnému hoaxu,
jemuž padlo za oběť mnoho lidí.
Volající, který předstíral, že je policista,
přesvědčil některé manažery k sexuálnímu zneužití zaměstnanců.
Kdybych se tomu nepodrobila,
byla bych zatčená, přišla o práci nebo obojí.
Pár policistů mi říkalo,
že máme videozáznam toho, co se tam dělo.
Nikdy předtím ani potom jsem nic takového neviděl.
Kdo je to?
Volající spáchal dokonalý zločin,
protože byl naprosto anonymní.
Sexuální predátor je na svobodě
a telefon dál zvoní každý den.
NEZVEDEJ TO
Z Floridy do Kentucky to byly asi 4 hodiny jízdy.
BUDDY STUMP DETEKTIV NA PENZI
Myslím na to, že vzadu mám chlápka, který tohle dělal deset let,
a prošly mu pěkně ohavné zločiny.
Věřili jsme, že důkazy směřují k němu. K nikomu jinému.
Z počátku tam bylo napětí.
Mluvili jsme o obecných věcech.
Nějakou dobu pracoval jako dozorce v Panama City.
Předtím doručoval propan pro plynárnu.
Vypadal jako obyčejný člověk.
Úplně obyčejný člověk.
Jeho spolupracovníci si nejspíš mysleli, že je to fajn chlap.
Mluvili jsme o jeho rodině, zeptali jsme se ho, kolik má dětí,
prostě tyhle řeči.
David Stewart nebyl tím, koho jsem očekával.
Byl jsem překvapený, že je ženatý a má děti.
Myslel jsem, že to bude osamělý vlk.
Že bude sám někde v bytě.
VICTOR FLAHERTY DETEKTIV
Možná řekl ženě, že musí dělat přesčas.
Možná jí řekl, že ten večer má práci.
Je jako dva různí lidé
a jeho rodina nezná tu druhou stránku?
Myslím, že David Stewart chtěl být policistou
víc než cokoli jiného.
Šel na akademii.
Byl posedlý mocí nad lidmi, autoritami.
Měl jsem pocit, že si myslí, že je jeden z nás.
Myslím, že mu to začalo opravdu docházet, když jsme se blížili ke Kentucky.
Zavřeli jsme ho do vězení a říkám si: „Tak co ty na to?
Myslel sis, že ti to projde. Ale teď sedíš tady, 1 000 km
od domova, a nikoho tu neznáš.
Jak ti je?“
David Stewart byl obviněn z nabádání k sodomii.
Nebyl sice v té místnosti, když byla Louise napadena,
ale koupil kartu a telefonoval,
to samo o sobě je nabádání.
Byl také obviněn z předstírání, že je policista.
Čelil velmi závažným obviněním.
Cítil jsem zadostiučinění. Je za mřížemi.
Nikdo další už mu nepadne za oběť.
Byla to velká úleva, že máme člověka, o kterém jsme věřili,
že stál za těmi telefonáty, a že bude souzen.
Zavřeli jsme ho a za nějaký čas
jsem zjistil, že má dobrého obhájce.
Byl to bizarní případ.
ADVOKÁT DAVIDA STEWARTA
Nikdy jsem nic takového neviděl.
Davidův bratr mi zavolal a požádal mě, abych případ vzal.
Myslel jsem si, že je to vtip,
protože ty údajné trestné činy měl spáchat po telefonu.
A když se nad tím zamyslíte, bylo by to těžké
někoho sexuálně napadnout přes telefon.
Moje první reakce byla: „To nejde udělat přes telefon.
Podle zákona to není možné.“
Davidova kauce byla původně půl milionu.
PROPUŠTĚNÍ NA KAUCI 500 000 DOLARŮ V HOTOVOSTI
Nikdy předtím nebyl z ničeho obžalovaný.
Nikdy nedostal pokutu.
A tak půlmilionová kauce
byla neúměrně vysoká.
Soudce na něj uvalil vazbu.
Myslím, že půlmilionovou kauci stanovili proto,
že pokud se tenhle chlápek dostane ven
a bude 950 km od domova,
mohl by utéct nebo udělat cokoli.
Bylo riziko, že uprchne.
Tak bylo důležité získat kauci, kterou si rodina mohla dovolit.
Kauce byla snížena na sto tisíc.
Hned po složení kauce ho propustili. Je venku z vězení a je pryč.
Rozčílilo mě, že je na svobodě,
ale říkal jsem si: „Dobře, jdi na svou poslední procházku.
Užij si to, kámo, protože se zase setkáme.“
Dnes budeme mluvit o žertovném volání, které zašlo příliš daleko.
Ve skutečnosti byly tyto telefonáty sadistické a kruté.
Jsem Javier Leiva a toto je Pretend.
Příběhy skutečných lidí, kteří předstírají, že jsou někdo jiný.
Na začátku…
J. LEIVA MODERÁTOR, PRETEND'
…mě šokoval i jediný takový hovor.
Ale potom jsem zjistil, že jich proběhlo přes 100
ve 32 státech, a trvalo to víc než deset let.
Případ Louise Ogbornové z Mount Washington
přilákal celosvětovou pozornost.
Bylo šokující, že hoax může být tak sadistický a zajít tak daleko.
Je neuvěřitelné, jak dlouho mu to procházelo.
Nikdo neví, kolik dalších telefonátů nikdy nikdo nenahlásil.
Tolik obětí prošlo tímhle peklem.
Jde vidět, že lidé nebyli před riziky falešného volání varováni.
Udělal jsem si průzkum,
cestoval jsem po Státech
a zastavoval se v různých restauracích.
A neformálně jsem se ptal manažerů:
„Slyšeli jste o těchto telefonátech?“
A oni na to: „Ne, nikdy jsme o tom neslyšeli.“
Ani dnes o tom lidé neví, a to ukazuje, proč se to dělo dál.
Za to, co se těm lidem stalo,
musel někdo nést zodpovědnost.
Tehdy jsem netušila, že se to stalo i někomu jinému.
Manažer přišel o práci,
ale nikdy ho oficiálně z ničeho neobvinili.
Taco Bell byla franšíza,
tak jsem se rozhodla zažalovat vlastníka i svého manažera.
Bylo jasné, že se jen obávali…
DANIEL BRATR DEBORAH
…soudního procesu.
Bylo jim jedno, jak se Deborah cítí.
Chtěli dokázat, že se na tom, co se stalo, Deborah podílela.
Můj právní zástupce mi řekl, že se může stát,
že zpochybní můj charakter.
Dověděl jsem se, že se snažili získat poznámky
z Debořiných terapeutických sezení a použít je u soudu.
Myslím, že to byl trik, jak si zajistit, že Deborah nebude vypovídat.
A když nebude vypovídat, nemáme případ.
Soudce a státní zástupce dávali svým způsobem vinu mně.
Případ byl zamítnut zčásti proto,
že Deborah buď nevypovídala
nebo neodpovídala na otázky.
Nechtěla to znovu všechno vyprávět
před neznámými lidmi.
Bylo mi trapně. Nechtěla jsem tím projít znovu.
Bylo toho na mě moc a nechtěla jsem nebo jsem to nedokázala udělat.
Soudce řekl… Mám to nahrané na telefonu.
Řekl: „Soudy by neměly být zneužívány k propagaci
kultury viktimizace a nárokování,
která degraduje smysl pro zodpovědnost a tvrdou práci,
na níž je náš národ založen.
Nejlepší zkušenosti jsou zpravidla ty nejdražší.
Za vysokou cenu
se žalobkyně snad naučí myslet sama za sebe.“
Takže: „Můžeš si za to sama, snad se poučíš.“
O pár měsíců později zmínili:
„Mimochodem, zjistili jsme, že volající je dozorce na Floridě.“
Víc jsem toho nevěděla.
Když není spravedlnost, když policie nic nedělá,
okresní zástupce nic nedělá,
máte pocit, že se nikdo nesnaží udělat nic pro to,
aby se to už nikomu nepřihodilo.
A to přesně se stalo.
Systém má hodně chyb,
velká část lidí nikdy nedosáhne spravedlnosti
a nikdy se ani nepokusí jí dosáhnout.
Všichni mluvili o případu Davida Stewarta,
ale opravdový zločinec tu nebyl jen volající.
Co udělal, bylo strašné,
ale i McDonald's na tom nesl svou vinu, protože dopustil, aby to pokračovalo.
Louise se rozhodla bojovat s Goliášem.
Půjde po McDonald's a dosáhne spravedlnosti.
Její jméno, Louise Ogbornová.
Společnost, McDonald's.
Kdysi zaměstnankyně a zaměstnavatel, nyní žalobce a obžalovaný.
Louise Ogbornová jenom chtěla,
aby McDonald's přiznal v celé záležitosti svou vinu.
Chtěla omluvu za to, že měla zničený život.
Bylo by to poprvé,
kdy by někdo zapletený do těchto hoaxů šel před soud.
Myslím, že Louise byla odvážná.
Nyní musí jít na lavici svědků a dotáhnout to do konce.
Louise Ogbornová si najala zástupkyni Ann Oldfatherovou
a společně podaly žalobu na McDonald's o 200 milionů dolarů, což je dost peněz.
McDonald's se snaží najít viníka,
ale mají v hledáčku všechny, jen ne samy sebe.
PRÁVNIČKA OLDFATHEROVÁ: RESPEKTOVANÁ, ÚSPĚŠNÁ, HOUŽEVNATÁ
Ann Oldfatherová je nelítostná právnička.
Váš verdikt může změřit škodu,
která byla v této komunitě Louise Ogbornové způsobena.
Bezpochyby to byl největší civilní případ,
jaký se kdy v Bullitt County projednával.
200 milionů dolarů?
W. R. PATTERSON PRÁVNÍK MCDONALD'S
Myslím, že výše té částky vypovídá o tom,
o čem ten případ je.
Povstaňte, prosím.
Jsem Tom McDonald. 25 let jsem byl
soudcem v Louisville v Kentucky.
Posaďte se, prosím.
Nemyslel jsem, že se ten případ dostane k soudu,
protože byl tak bizarní.
V sázce bylo hodně.
Je tu 18letá žena
z malého města,
která jde proti jedné z největších společností na světě.
Bylo jasné, že udělají,
co bude v jejich silách, aby to vzdala.
FOX NEWS ZPRÁVY V 10
Zprávy stanice Fox v deset. Vaše zpravodajská jednička.
Sledujeme nový vývoj
v případu hoaxu žádajícího osobní prohlídku
v restauraci McDonald's v Mount Washington.
PŘÍPAD OSOBNÍ PROHLÍDKY ESKALUJE
Jeden ze soukromých detektivů najatých McDonald's
byl zatčen, protože se vydával za policistu,
když doručoval předvolání jednomu z Louisiných přátel.
McDonald's byl obviněn ze zastrašování svědků
a nejméně jeden z právníků
najatých restauračním řetězcem byl zatčen.
Otázkou je, jestli strategií McDonald's bylo vyvolat v Louise pocit hanby.
Šli po poznámkách z její terapie, šli po jejím účtu na Myspace.
Myslím, že to chtěli přišít komukoli jinému, jen ne sobě.
McDonald's tvrdil, že měl jen pár dokumentů o předchozích hoaxech,
ale Ann Oldfatherová tomu nevěřila.
Začala po tom pátrat a ukázala, kolik případů
se stalo v minulosti,
a že McDonald's věděl o tomto nebezpečí o mnoho let dříve.
Louisin případ je v podstatě o tom,
že McDonald's zažil několik takových telefonátů,
a jak o tom informovali svoje restaurace?
Udělali dost, aby svoje zaměstnance varovali?
A obžaloba zněla: „Ne, neudělali.“
VÍTEJTE
Než se případ dostal k soudu,
Oldfatherová od McDonald's neustále vyžadovala dokumenty o jiných hoaxech.
McDonald's přiznal šest případů
podobných tomuto.
Řekli, že to bylo vše, o čem věděli.
Ale Ann Oldfatherová získala soudní příkaz,
aby McDonald's pod hrozbou sankcí vydal všechny dokumenty.
Měli jsme mimořádné slyšení,
kde jsem McDonald's přikázal, aby vydali všechny svoje dokumenty.
48 hodin před začátkem soudu
McDonald's doručil Ann krabice plné informací, ale neměla čas je projít.
Zástupkyně Louise Ogbornové má stohy stránek, složky a krabice papírů,
které dokazují, že zástupci McDonald's věděli o desítkách případů
ve svých restauracích napříč zemí.
16 krabic materiálu
od právníků McDonald's,
které jsme ani neměli čas projít.
V jednu chvíli McDonald's naznačoval, že se Louise na hoaxu podílela,
a že jen chtěla ze společnosti dostat peníze.
Pojďte tamhle, pane.
McDonald's předvolal údržbáře,
toho, který ukončil ten telefonát, hrdinu, zachránce.
Vypovídal u soudu.
Tome, byl jste ten den v provozovně?
Ano.
McDonald's předložil zajímavý a přesvědčivý argument,
že Louise Ogbornové šlo možná o peníze od samého začátku.
Řekla, že dostane tučný šek nebo nějaké peníze…
- Louise tohle řekla? - Ano.
Ann Oldfatherová našla v tomto svědectví mezery,
ale nikdy nevíte,
co si porota doopravdy myslí.
Když Louise zveřejnila svůj případ,
ukázalo se, že to už není případ bez oběti.
Mohla by to být moje dcera.
- Chcete předvolat dalšího svědka? - Ano, Ctihodnosti.
Louise Ogbornovou.
Před zahájením případu
porota zhlédla celý videozáznam
Louisina napadení.
Byly to brutální tři hodiny.
Bylo těžké se na to dívat.
V soudní síni bylo absolutní ticho.
Jediná věc, kterou bylo slyšet, byl pláč některých porotců.
Bylo by slyšet upadnout špendlík.
Co se stalo, když jste se vrátila do kanceláře?
Zatlačila mě dovnitř.
- A vy jste vešla dovnitř? - Ano.
A co se stalo pak?
Řekla mi, že jsem byla obviněna z krádeže peněz z peněženky zákazníka.
Řekla jsem, že jsem to nebyla já, neudělala bych to.
A to by měla vědět.
Jak jste se potom cítila?
Jedním slovem „zničená.“
Louise, řekněte nám, máte nějaké psychické problémy?
Mám sny, ve kterých mě někdo napadá, a já nevím, kdo to je.
Večer nechci jít spát.
Nemůžu dýchat. Nemůžu popadnout dech.
Bolí mě na hrudi. Znecitliví mi paže.
Nezapomínejme, že Louise je obětí sexuálního napadení.
Jak byste s ní mohli nesoucítit? Bylo to tak ponižující.
Čtyři zaměstnanci ji viděli v jejím nejzranitelnějším okamžiku,
když tam seděla nahá.
Dělala jsem, co jsem musela, abych přežila.
Nevěděla jsem, jestli je to můj poslední den.
Nevěděla jsem, jestli to přežiju.
Prožila takové trauma,
nikdy nedostane tu část svého života zpět.
Vždycky to tam bude.
Přemýšlela jste, že byste Donně řekla, co vám dělal její snoubenec?
On tam pořád byl.
Bála jsem se, co by mohl ještě udělat mně i jí.
Udeřil mě, bil mě.
Netušila jsem, co by mohl udělat,
kdybych se pokusila najít pomoc.
Louise Ogbornová a její zástupkyně prohlašují, že byla uvězněna,
ale McDonald's říká: „To není pravda.
Nikdo jí fyzicky nebránil v odchodu. Mohla odejít, kdy chtěla.“
Záznam ukázal, že jste v kanceláři
byla téměř deset minut sama.
Nenapadlo vás zkusit otevřít dveře?
- Ne. Myslela jsem, že nemůžu ven. - Prosím?
Myslela jsem, že nemůžu ven.
myslím, že tvrzení mcdonald's, že mohla z kanceláře odejít,
byl pravděpodobně strategický omyl.
Říct, že mladá žena zbavená oblečení a klíčů od auta
mohla odejít a všechno to zastavit,
když to neudělala její dospělá nadřízená.
Jak mohl McDonald's vědět dopředu,
že 9. září 2004 zavolá do Mount Washington tenhle člověk?
Jestli McDonald's opravdu věděl, co se děje,
měl svoje zaměstnance připravit lépe.
Byl tady problém, o kterém zjevně nikoho neinformovali,
protože se to dělo dál.
McDonald's nepřijal žádnou zodpovědnost za osobní prohlídku,
která vedla Louise Ogbornovou k žalobě.
A obviňování všech kolem pokračovalo i v jejich závěrečné řeči.
Není to tak moc, očekávat od zaměstnance,
že rozliší správné od špatného a bude se řídit selským rozumem.
McDonald's se to snažil přišít Louise Ogbornové a Donně Summersové,
a přitom to byli oni, kdo svoje zaměstnance nevaroval.
Tady vidíte v kolika restauracích…
PŘÍPADY MCDONALD'S
…se to stalo a kolik z nich byly v McDonald's.
A tady je to pěkně vidět.
Porotci, vybavení pouze svými názory a seznamem instrukcí,
rozhodují, zda mají vzít peníze
největšímu fast foodovému řetězci na světě
a dát je bývalé zaměstnankyni Louise Ogbornové.
Porota se vrací do soudní síně.
Předseda poroty předá šerifovi verdikt
a šerif ho podá mně.
Měl to být nejvýznamnější verdikt
v historii Bullitt County v Kentucky.
„Porota rozhodla ve prospěch Louise Ogbornové
a od korporace McDonald's jí přiznala sankční odškodnění.“
Vysoká částka bude vyplacena v další občanskoprávní při.
Louise Ogbornová, zaměstnankyně McDonald's, byla donucena se svléct
po telefonátu domnělého policisty do restaurace v Mount Washington.
Louise Ogbornové bylo přiznáno
odškodnění více než 6 milionů dolarů v žalobě proti McDonald's
a dalším účastníkům případu.
Louise se postavila tomu, co se jí stalo,
a v čem McDonald's selhával tři a půl roku,
a tato porota jí dala naprosto za pravdu.
Jsme na to velmi hrdí.
Nevím, co říct. Nemůžu o tom teď mluvit.
OGBORNOVÁ DOSTANE 6,1 MIL. DOLARŮ
Právníkům Ogbornové nešlo o tu obrovskou částku,
ale jsou spokojeni s její výší i s tím, jakou zprávou vysílá McDonald's.
Myslím, že porota rozhodla správně.
Zasloužila si to a měl jsem pocit…
McDonald's věděl, že se to dělo deset let, a nezastavil to,
nikoho neinformoval.
Když dostanou šestimilionovou facku,
třeba budou zaučovat personál jinak.
McDonald's je zodpovědný za to, že svoje zaměstnance nechránil.
To je nejdůležitější věc.
Chránili jen svoje zájmy a ne zájmy zaměstnanců,
a proto jsou jednoznačně vinni.
Bylo to neuvěřitelné,
fakt, že McDonald's věděl, že se to děje
v mnoha jejich restauracích,
a že to mohli jednoduše vyřešit.
Myslím, že to byl jeden z nejsilnějších argumentů slečny Oldfatherové.
Pro McDonald's by bylo jednoduché prostě dát vědět každé provozovně.
Zavolat tam.
Poslat zprávu: „Je tady telefonický hoax.
Pokud se to stane, nic nedělejte, je to hoax.“
Ale oni zaměstnance nevarovali.
Myslíte, že se to McDonald's snažil ututlat?
To nebudu komentovat.
Šokující na celém soudu bylo,
kolik restaurací v tom figurovalo.
A kolik proběhlo vyrovnání, o nichž se nevědělo.
Nebyl to jen McDonald's.
Vypadalo to, že to chtějí ututlat.
Jestli to tak bylo, nebo ne, to nevíme,
ale vypadalo to tak.
Všechny jsme nejspíš měly pocit, že jsme
v tom samy a cítily se hloupě.
Nejspíš bychom mohli vyzpovídat 99 z těchto 100 žen,
a všechny by se cítily hloupě a provinile.
Vědomí, že se to stalo více lidem, mi pomáhá.
Nešlo jen o to, že to nezastavili a nikoho neinformovali
nebo že zaměstnance neproškolili nebo je aspoň neupozornili.
Otázkou je, jestli to aktivně skrývali.
Nebylo to jen o nich.
Volající musí nakonec za svoje činy zaplatit.
Všude byli ponížení lidé.
Věřili, že David Stewart byl spojený
se všemi případy v těch fast foodech.
Ať už byl nebo ne, jeho jméno s nimi bylo spojené.
David Stewart se vrátil na Floridu na kauci
a tam zůstal až do soudu.
Zatímco si Stewart užívá s rodinou,
snažím se věnovat pozornost každému detailu.
Říkám si: „Poslední procházka povede k soudu
a hned odtud přímo do vězení, a to bude konec.“
Trestní proces začal v říjnu 2006
a v Bullitt County to byla velká věc.
Byli tu novináři z celé země,
sledovali tenhle příběh mladé dívky,
která byla v McDonald's sexuálně napadena kvůli
fingovanému volání.
Žalobci řekli, že je předplacené karty
použité k podvodu zavedly k Davidovi Stewartovi,
bývalému dozorci floridského vězení.
Každý chtěl o Davidovi Stewartovi vědět víc.
Kde žil? Byl ženatý? Měl děti?
Byl ženatý a měl pět dětí.
A v jeho komunitě nenašli nikoho,
kdo by o něm řekl něco špatného.
Lidé ho měli rádi.
To on telefonoval.
Jsem přesvědčena, že za to musí zaplatit.
Byla jsem v ráži a chtěla jsem, aby ho pěkně skřípli,
protože mi bylo osobně ublíženo a bylo to hrozné.
Byl to největší případ, jaký jsem měl.
Večer před procesem si říkám: „Ten den konečně nadešel
a doufejme, že všechno dobře dopadne.“
Myslím si, že máme nezpochybnitelné důkazy.
Odvedl jsem dobrou práci, máme dobrý případ.
Předali jsme to právníkům trestního soudu v Mount Washington
a je teď na nich, aby pokračovali.
SOUDNÍ CENTRUM OKRESU BULLITT
Romines vešel a sehrál divadýlko, jak to advokáti dělají.
Říkám si: „Romines může dělat, co chce.
Nemůže ten případ vyhrát,“ protože každý policajt, se kterým jsem mluvil, řekl:
„Máš ten nejlepší případ v USA.“
To, jak policie a obžaloba případ vykreslovaly,
bylo do značné míry nekonzistentní.
Pro mě bylo důležité, abychom to dotáhli do konce,
a aby byl shledán vinným.
Policie si myslí, že každý případ je jasný,
proto se do médií vždycky dostane policejní verze.
Během posledních dvou let jsme zjistili díky protestům za sociální spravedlnost
a Georgi Floydovi, Breonně Taylorové a kamerám v telefonech,
že policejní verze událostí téměř nikdy neodpovídá tomu, co se skutečně stalo.
Máme Davida Stewarta ve frontě, když kupuje telefonní kartu.
Máme Davida Stewarta, jak vchází do Walmartu ten den,
kdy byly koupené karty použité v Massachusetts. Má na sobě uniformu.
Máme Davida Stewarta identifikovaného z těchto záznamů
dozorcem ve vězení, kde pracoval.
Jestli tohle není dost důkazů, tak nevím, co by bylo dost.
Video z Walmartu bylo označováno jako bomba
nebo nepopiratelný důkaz viny.
Mohl by to být David Stewart? Jistěže ano.
Ale je to nade vši pochybnost David Stewart?
To jsou kecy. Podívej se na Stewarta, je to pořád Stewart.
Je to on. O tom není pochyb. Fotky odpovídají.
Ale i přes to všechno jsou další důkazy tak nekonzistentní.
Pro mě to ani zdaleka nebyly dostatečné důkazy.
Prošli jsme jeho rozpis směn.
V době každého nám známého telefonátu
nebyl v práci, mohl ten hovor uskutečnit.
A dobře znal místa, odkud některé z těch hovorů proběhly.
Jedno z nich byla budka blízko místa, kam doručoval plyn.
Pro některé z těch hovorů měl David Stewart alibi,
které nemohli vyvrátit.
Jeho žena vypověděla, že měli domluvený rozvrh.
Když ona pracovala, on vyzvedával děti.
Naše vyšetřování odhalilo, že Stewart netelefonoval.
Ten chlap jezdil všude, mohl telefonovat z téhle budky
a později mohl telefonovat z jiné budky.
Volající používá karty, o kterých si myslí, že je není možné sledovat.
Byl v obchodě, když byly zakoupeny.
Skoro jsme měli přiznání.
Zbýval jen kousíček k tomu, aby se přiznal.
Řekl: „Díky bohu, že je konec.“
To bylo vše. Nic víc už neřekl.
Odmítl vypovídat. Konec.
Když vás policie nějakou dobu vyslýchá
a vy se k ničemu nepřiznáte,
tak potom, když výslech konečně přestane, řeknete:
„Díky bohu, že je konec.“
To souvisí spíš s policejním výslechem
než s přiznáním ke zločinu.
Říkám si: „Když to není David Stewart, kdo tedy?“
Protože fakta a důkazy jsou tady.
Součástí obžaloby bylo,
že David je takový geniální podvodník Svengali,
který umí lidi přesvědčit po telefonu, aby dělali věci,
které by normálně nedělali.
Nejde to dohromady s tím, jaký David Stewart po celý život byl.
Jeho advokát podal ten příběh tak, že je to rodinný typ
a pracovitý muž, jeho bratr je policista.
A opravdu odvedl dobrou práci, když říkal porotě,
že to udělat nemohl.
Porota se vrátila po dvou hodinách.
Nevěděl jsem, co si mám myslet.
David Stewart mohl dostat 20 let.
Soudce se zeptal, jestli dospěli k verdiktu. Řekli, že ano.
Jako by v místnosti nebyl vzduch.
Porota shledala obžalovaného v obvinění
ze sexuálního zneužití prvního stupně nevinným.
Viděli jsme neuvěřitelný konec neuvěřitelného příběhu z Floridy,
který by se dal přirovnat ke znásilnění na dálku.
Bylo to, jako by mě někdo praštil. Srdce se mi sevřelo.
Prostě jsem…
Byl jsem ochromený. Říkám si: „Co se to děje?“
Tohle byl jediný případ v mé kariéře,
kdy verdikt zněl nevinen, a já s tím nemohl nic udělat.
Lidi byli v šoku. Případ jsme nevyhráli.
Nebylo dost důkazů,
aby porota uvěřila, že to byl David Stewart.
Problém tohoto případu byl v tom, že neměli nic,
co by naznačovalo nebo dokazovalo, že skutečně telefonoval David Stewart.
Možná jsem ho měl lépe vyslechnout.
Možná jsme ho neměli vyslýchat,
měli jsme doufat, že o nás nevěděl, a sledovat ho.
Podle mě jsme nezatkli nesprávného muže.
Mysleli jsme, že máme správného člověka.
Šel k soudu a byl shledán nevinným. Takový je proces.
Jestli si myslím, že David Stewart je nevinen? Ano, myslím.
Podle zákona je rozdíl
mezi „neuznán vinným“ a „nevinen“.
Jsem si jistý, že nebyl uznán vinným.
Přednesli jsme ty nejlepší argumenty, jaké jsme dovedli,
abychom Louise a dalším obětem zajistili spravedlnost.
Mohl jsem zatknout nesprávného? Nemyslím si.
Nikdo mu ty karty do pokoje nepodstrčil.
Některé otázky měly být položeny, a nebyly.
Věděl jsem, že to můj klient neudělal, a porota souhlasila.
Pokud vím, tak dodnes
jsem nebyl informován, že by se tento zločin děl znovu.
Je těžké uvěřit, že bylo obviněno pouze osm lidí,
a byli to manažeři z restaurací, ne volající.
Ale byly to stovky hovorů a lidé přemýšlejí:
„Co se stalo? Nebyly všechny ty případy vyšetřeny?
Lidé to nehlásili?“
V roce 2004 telefonáty ustaly.
Volající nebyl spravedlivě potrestán.
Ten, kdo ty hovory uskutečňoval, je nemocný člověk.
Kdo je to?
Tenhle člověk, ten volající, je zvrácený sexuální predátor,
nebezpečný pro společnost.
Hovory teď ustaly.
Ale ustaly navždy?
David Stewart byl shledán nevinným ve všech bodech obžaloby.
Nebyly proti němu vzneseny žádné další žaloby
v souvislosti s ostatními telefonáty.
V tomto filmu odmítl účinkovat.
Po Louisině úspěšné žalobě proti McDonald's
vydal řetězec toto prohlášení:
„Nezpochybňujeme, že se Louise Ogbornové stalo příkoří.
Avšak během celého procesu jsme zastávali názor,
že byla obětí zlovolného podvodu, spáchaného
jednotlivci, kteří McDonald's nereprezentují.“
McDonald's tvrdil, že zaměstnance o hoaxu informoval
před incidentem v Mount Washington.
Zavázal se poskytnout zaměstnancům
bezpečné a ohleduplné pracovní prostředí.
Oslovili jsme McDonald's, aby události popsané
v tomto seriálu okomentovali, ale neodpověděli.
Překlad titulků: Vendula Bazalová