A sad o nevjerojatnoj prijevari
na koju su mnogi nasjeli, kaže policija.
Pretvarajući se da je policajac, lažni pozivatelj
natjerao je voditelje restorana brze hrane da seksualno napastuju radnice.
Ako ne pristanem na pretragu,
uhitit će me, ostat ću bez posla, ili oboje.
Nekoliko policajaca reklo mi je
da postoji videosnimka ovog događaja.
U 30 godina nisam vidio takvo što.
Tko je to?
Pozivatelj je izveo savršen zločin
jer je posve anoniman.
Seksualni je predator na slobodi,
a telefon još zvoni svaki dan.
NE JAVLJAJ SE NA TELEFON
Voditelj mi je došao reći
da me treba u uredu, što je…
To se dotad nije dogodilo.
Rekao je: „Zatvori vrata.”
Ured je bio malen i zastrašujuć.
Nisam znala što se događa osim da nešto nije u redu.
Bila sam bespomoćna.
Odrasla sam u južnoj Georgiji. Često smo se selili.
Živjeli smo u mnogo…
DEBORAH POZIV 67
…malih, ruralnih mjesta.
Deborah je moja blizanka.
S 18 godina otišli smo na Sveučilište Georgia Southern…
DANIEL DEBORIN BRAT
…i živjeli smo u prikolici,
radili što smo mogli da preživimo.
Bio je to život iz mjeseca u mjesec. Uvijek je bilo neizvjesno.
Ali mogli smo se osloniti jedno na drugo.
Uvijek sam htjela biti neovisna i zarađivati,
pa sam počela raditi u Taco Bellu.
KUPNJA U VOŽNJI
Zaposlila sam se s 19 godina.
Bilo je 3 h.
Deborah se vratila s posla u Taco Bellu
i počela mi govoriti
o nečem čudnom što joj se dogodilo na poslu.
Bio je studeni, ponedjeljak navečer. Radila sam dvostruku smjenu.
Voditelj je rekao da je na telefonu detektiv.
Policajac je rekao da je u predvorju ukradena torbica
i da odgovaram opisu osobe koja ju je uzela.
Meni je to bio šok
jer to nije nešto što bih učinila.
Policajac mi je dao dvije mogućnosti.
Da dođe policajac
i pretraži me ondje,
ili da dopustim voditelju
da me on pretraži.
Nisam znala što znači pretraga do gola.
Bila sam ranjiva.
Netko tko slijedi pravila.
Ništa nije imalo smisla.
Bilo je
zbunjujuće jer mi je govorila da se morala razodjenuti.
VODITELJ
Dala bih mu svaki komad odjeće koji sam skinula.
Čitao bi etiketu čovjeku preko telefona
i zatim ga odlagao u sef.
Policajac na telefonu bio je smiren, kao da zna što radi.
Htio je da vježbam i oznojim se,
tako da bi mi, ako biste me dodirnuli,
ostao zeleni trag.
Policajac je rekao: „Da je novac sakriven negdje na tijelu,
vidjelo bi se.”
Pipao me posvuda
da bude siguran da nema zelenog traga.
Sve je provjeravao.
Moja usta, uši, a zatim genitalije.
Morala sam se nagnuti, raširiti noge i dodirnuti prste.
Nije bilo mjesta po kojem me nije dirao.
Strašno sam se uplašila i mislila: „Ne.”
Osjećala sam se zlostavljanom.
Stalno je govorila da se boji,
a ako ne učini ovo ili ono,
uhitit će je.
Tko sam ja da to preispitujem?
To nije nešto što mogu učiniti.
Na kraju je voditelj pobjesnio,
rekao: „Odjebi”,
prekinuo poziv,
dobacio mi odjeću i izašao.
Poziv je trajao satima, a doimalo se kao vječnost.
Dok sam izlazila iz sobe, osjećala sam se
nestvarno.
Dan ili dva poslije shvatila sam
da me nitko nije optužio za krađu
i da na telefonu nije bio policajac.
Rekla bi: „Ne želim razgovarati o tome”
ili bi promijenila temu.
Nisam htjela da ta sramota
postane stvarna.
Ako je izgovorite, postane stvarna.
Nakon toga dala sam otkaz, napustila fakultet.
Ostala sam bez stipendije.
Nisam to mogla. Samo sam
odustala, uzela stanku od par godina.
Deborah je bila nedužna i pametna,
oduvijek.
No nakon toga
otišla je na mračno mjesto
i još osjećam…
Oprostite.
Još osjećam krivnju jer joj nisam više pomogao.
Pozivatelj uopće ne mari za ljude
ni ono što ljudi
osjećaju u toj situaciji.
Definitivno seksualni predator, vrlo bolesno.
Trebalo ga je zaustaviti.
Kad sam shvatio da ima još žrtava,
osjećao sam da mi je dužnost zaustaviti ga
i radio sam neumorno kako bih to učinio.
Ovo se događalo deset godina po cijeloj Americi.
Iznenadilo me i nisam mogao vjerovati…
UMIROVLJENI DETEKTIV
…da smo napredovali na slučaju nastojeći ga riješiti,
a sada imamo 73 slučaja u 32 države,
a telefon i dalje zvoni.
Svi pozivi bili su upućeni iz Panama Cityja.
Svi. Nijedan iz Teksasa ili Kalifornije.
I nijedan nije riješen.
Burger King u Fargu u Sjevernoj Dakoti,
gdje je voditelj pretražio do gola 17-godišnju radnicu.
Godine 2002. u Taco Bellu djevojku je do gola pretražio
voditelj restorana i optužio je za krađu.
Slučaj je bio veći od mene.
Ali dvije stvari nisam želio čuti.
Nisam želio čuti „ne” i nemojte govoriti da ne mogu.
Kako je vrijeme prolazilo, telefonirali smo
i postavljali pitanja…
I pomalo napredovali.
Nakon razgovora s Vicom znao sam da imaju sumnjivca.
Možda će dobiti taj podatak koji meni treba.
Četiri sam mjeseca telefonirao.
Četiri sam mjeseca gledao videosnimku.
Napokon imamo fotografiju.
Možete vidjeti osobu na snimci
kako kupuje telefonsku karticu.
To nam je dalo osobne karakteristike.
Boju kose, visinu, građu.
Ima traku na bočnoj strani hlača.
Oznaka policije.
On je murjak.
Vrijeme je da napokon prestanem telefonirati i krenem u akciju.
Idemo u Panama City pronaći ga.
Odem u Panama City. Sunce i ja gadni smo neprijatelji. Vruće je.
Panama City je mjesto za odmor. Savršeno mjesto u tom području
za takve pozive
jer su mnogi samo u prolazu.
Ovdje su nekoliko dana, možda tjedan. Nikog nije briga. Nitko te ne poznaje.
Tražimo duha. Tko je taj tip na snimci?
Može biti bilo gdje.
Proučavao sam četiri poziva u Wendy'su te noći.
Sva četiri dogodila su se iste noći,
vjerojatno negdje između 19.30 i 23.30,
negdje u tom razdoblju.
Dva poziva u Wendy's u Massachusettsu
došla su s ove postaje.
Traju po 90 minuta, jedan iza drugoga,
što znači da je na ovoj postaji bio gotovo tri sata.
Ne mogu vjerovati da je govornica tako blizu vrata.
Mislio sam da će biti na intimnijem mjestu,
podalje od strke.
Pomalo iznenađujuće.
Mislim da je riječ o moći. Telefonira izvana,
dok ljudi prolaze.
Htio je imati moć nad ljudima.
Htio je znati da rade ono što im govori.
On je serijski seksualni predator.
Mnogo je puta zvao
da uputi nekog da pretresa žene i muškarce do gola.
Osoba koja to radi vrlo je opasna.
Povrijedio je mnoge.
Na načine koje ni ne znamo.
Odlazimo u policiju Panama Cityja,
nalazimo se s njihovim detektivima, počinjemo razmjenjivati informacije
i raspravljati o slučaju.
Pokazujemo im fotografije da vidimo
mogu li nam nekako pomoći.
Pokazao sam im fotku,
rekli su da ga ne prepoznaju.
Da je bio policajac, znali bi ga.
Pogledali su je i rekli: „Ne, to nije murjak.”
„Zašto onda nosi policijske hlače?”
„To nisu policijske hlače.” Ja kažem: „Molim?”
„To je odora zatvorskog čuvara. On radi u zatvoru.”
Kažem: „Samo malo. Što?”
Bio sam šokiran što je možda murjak.
Nisam htio da bude murjak. Sad sam bio iznenađen što nije.
Ne. Sigurno nije murjak. Zatvorski je čuvar.
Ali idemo u dobrom smjeru.
Smanjili smo broj osumnjičenih s cijele Floride
na policajce,
a sad na zatvorske radnike.
Sad mi se već čini da ćemo ga uspjeti identificirati.
Dok nastojimo doznati otkud je poziv upućen,
proučavam ostale slučajeve,
ali glavni mi je cilj osvetiti Louise…
OKRUTNA PODVALA
…jer je žrtva u ovom slučaju.
VIJESTI FOX-A U 23.30
Lažni policajac nazvao je McDonald's
u Mount Washingtonu u travnju 2004.
Rekao je voditelju da je Louise Ogborn optužena za krađu.
Naredio je voditelju i njegovoj zaručnici
da Ogborn pretresu do gola i izvedu seksualni čin.
Zaručnik, Walter Nix,
mislio je da je pozivatelj zaista policajac.
Pozivatelj je bio uvjerljiv.
Vjerovali su u ono što im govori
i uvjerio ih je da moraju slušati njegove upute.
Većina kaže da ne bi povjerovala da netko preko telefona traži…
VODITELJICA VIJESTI
…da nekoga pretresu.
Međutim, taj lažni pozivatelj sigurno je to dobro izvodio.
Taj tip nikad nije povisio glas.
Jasno je objašnjavao kako je htio da se nešto učini
i opisivao je kako nešto treba učiniti,
pa ako bi nešto i posumnjali, dao bi im razlog
koji bi uklonio sumnju
i nastavili bi raditi ono što je htio.
Pozivatelj je zvučao kao osoba koja ima autoritet,
pa je predložio
zatamnjivanje prozora kako nitko ne bi gledao unutra
da ih zaštiti, da zaštiti Louise.
Dao bi opis radnice,
opis odjeće koju nosi.
Pomislite: „Kako zna kako radnica izgleda?”
Misle da razgovaraju s policajcem.
Misle da je na telefonskoj liniji policajac,
kao i da je predstavnik tvrtke na drugoj liniji
s policajcem.
Misle: „Sve je ovo po zakonu.”
Nastavljaju, malo po malo,
žele vidjeti dokle će on ići.
U ovom slučaju, lažni pozivatelj je zločinac,
negativac, ali ljudi su optuživali Donnu Summers
i njezinog zaručnika Waltera Nixa.
Samo zato što ne možemo naći pozivatelja, nemojte misliti
da ti sudionici neće dobiti optužnicu
i neće im se suditi.
Walter Nix i Donna Summers dopustili su da se to dogodi.
Nije izgledalo dobro za Nixa. Ozbiljne optužbe.
Uhvatili smo ga na djelu
i nije se mogao izvući.
Slučaj ne izgleda dobro za Waltera Nixa,
koji priznaje zločine. Bit će zaveden u registar seksualnih prijestupnika
i mora odslužiti pet godina zatvora.
VIJESTI WAVEA 3
Dobar dan, ja sam Lori Lyle. Čovjek iz okruga Bullitt ide u zatvor
jer je mislio da je slijedio policijske naredbe
dok je seksualno napastovao tinejdžericu.
G. Nix dobra je osoba koja se zatekla u jedinstvenoj situaciji
i donio je lošu odluku.
Sudac se nije složio s Nixovom dobrotom.
Odbio je prvu žalbu za uvjetnom kaznom,
no prihvatio je novi dogovor koji uključuje zatvor.
Nevjerojatno je
da bi netko učinio takvo što
na temelju telefonskog poziva.
Nakon dogovora, Nix je završio
na odsluženju petogodišnje kazne u kaznionici.
Donna Summers učinila je lošu stvar. Učinila je to namjerno.
Nitko je nije natjerao i rekao joj…
Radila je ono što je pozivatelj govorio,
no morala je biti pametnija.
Treba odgovarati za svoja djela.
Treba se suočiti s posljedicama.
Donna Summers također priznaje krivnju, ali po Alfordovu modelu,
što znači da priznate krivnju
jer imaju dovoljno dokaza da vas osude,
ali u očima zakona i dalje ste nedužni.
Ona priznaje krivnju i dobiva godinu dana uvjetne kazne.
SUDAC ODOBRIO UVJETNU KAZNU U SLUČAJU PRETRESA DO GOLA
Donna nije išla u zatvor, ali dobila je otkaz u McDonald'su.
Uručili su joj otkaz, odbacili je kao škart.
Često je bila na vijestima
zbog tog slučaja.
Karijera joj je vjerojatno uništena.
Slijedila sam upute koje mi je davao pozivatelj.
Nisam to radila namjerno.
Nisam zločinka.
I osjećam krivicu,
duboku krivicu zbog toga što se dogodilo.
To mi je uništilo život. Posve uništilo.
Imate lažnog pozivatelja
koji traži da učine nešto ilegalno i oni pristanu.
Ne znam što te natjera
da učiniš takvo što drugom čovjeku
zato što ti je to netko rekao preko telefona.
Mnogi s kojima sam razgovarao rekli su: „Nipošto to ne bih učinio!
Zašto nisu prekinuli poziv?”
PROFESOR SOCIJALNE PSIHOLOGIJE
Bio sam poput ostalih.
Iznenadilo me kad sam pročitao o tom slučaju
i reagirao sam kao i većina:
„Kako netko to može učiniti?”
No onda sam se sjetio da je to ista reakcija
kao u Milgramovom pokusu.
Pustite me van! Ne smijete me tu držati.
Pustite me odavde!
-Nastavite, molim. -Pustite me!
-Nastavite. -Pustite me!
Stanleyja Milgrama zanimalo je zašto se toliko ljudi
slaže s autoritetima,
čak i kad ti autoriteti
daju upute da se učini nešto loše.
Milgram je stvorio umjetnu situaciju u laboratoriju
dok je radio na pokusima poslušnosti.
Postojala su tri lika.
Eksperimentator koji je vodio pokus,
druga osoba bila je stvarni sudionik, a treća je bila glumac
koji se pretvarao da je sudionik.
Učitelj je morao zadati jednostavan test pamćenja.
Ako bi učenik pogrešno odgovorio, trebao je primiti
električni šok, a posao učitelja
bila je da izazove šok.
ELEKTROŠOKER
Nije bilo zbilja elektrošokiranja…
JAKO EKSTREMNO
…i namješten je da osoba koja se pretvara da je sudionik
uvijek bude učenik.
Učenik je namjerno davao pogrešne odgovore
tako da je učitelj morao izazivati sve jače elektrošokove.
UČITELJ (STVARNI SUDIONIK) UČENIK (GLUMAC)
Pogrešno!
225 volta.
Riječ je „buka”.
Čak 65 % Milgramovih sudionika nastavilo je izazivati ono što su mislili
da je bolno, a možda i smrtonosno, elektrošokove.
Mučili su se svaki put kad su trebali pritisnuti dugme za šok.
No unatoč unutarnjim otporima kroz koje su prolazili,
situacija je bila tako moćna da su ipak
pritiskali dugme.
Tko pritišće dugme?
-Ja. -Zašto nisi prestao?
Nije mi dopustio. Htio sam!
Najzanimljivije je što nam to govori svima
da je pod pravim okolnostima…
svatko od nas sposoban za neka uznemirujuća
i možda nekarakteristična djela.
RAPID CITY JUŽNA DAKOTA
Za nekoliko sati prešao sam put od nekoga tko radi nešto dobro do nekoga…
ALLAN POZIV 89
…tko će možda u zatvor
samo zato što se javio na telefon.
Bio sam naivan. Bio sam… Vjerovao sam.
Vjerovao sam u autoritet i mislio sam da je on policajac.
I vjerovao sam da pomažem nekomu
da se izvuče iz situacije za koju je optužen.
ALLANOV ODVJETNIK
Otišao sam u zatvor i upoznao Allana.
Priča mi priču o uljezu
koji se pravi da je policajac
i govori mu da učini te grozote.
Optužen je za ozbiljne zločine, uključujući silovanje i otmicu.
Ali Allan se nije uklapao u profil silovatelja ili otmičara
koje sam dotad upoznao.
Preuzeo sam slučaj i dogovorio se s obitelji da ću ići do kraja.
Kad sam dobio posao u Hardee'su, bio sam u pedesetima.
Došao sam kao pomoćnik voditelja.
Bio sam nov, još sam učio posao.
To poslijepodne trebao sam završiti smjenu.
Zazvonio je telefon.
Javio sam se.
Gospodin je rekao…
Zovem iz policijske postaje u Rapid Cityju.
Imam pritužbu da je jedna od vaših radnica ukrala novac
mušteriji.
Pomislio sam: „Netko je ukrao novac od gosta?”
Nisam znao što misliti.
Murjak je rekao…
Ona može u policijsku postaju
na pretres do gola ili je možete pretresti u restoranu.
Pristala je na pretres u restoranu
radije nego da ide u postaju.
Na telefonu sam i on mi počne opisivati postupak.
Neka skine cipele. Ima li novca u njima?
Zatim joj skini košulju i provjeri rukave.
Svaki dio odjeće morao sam joj skinuti
i provjeriti je li negdje sakrila novac.
Tijekom tog vremena, djevojka razgovara na telefon
trinaest puta s pozivateljem.
Čuje pozivatelja kao i Allan
dok daje upute za idući korak.
Htio je da skače u mjestu
kako bi je mogao čuti i tako znati da izvršavam
naredbe koje mi daje.
Podvala je trajala dva i pol do tri sata,
što je pojačalo sposobnost pozivatelja
da odvede situaciju najdalje što može.
Njegov glas zvučao je vrlo odrješito, vrlo zahtjevno.
Rekao sam: „Ne želim sudjelovati u ovome”,
ali osjećao sam da nemam izbora.
Nisam našao novac. Mislio sam: „Gotovi smo.”
Onda je rekao da je sad moram pretresti zbog droge.
Mislio sam: „Što? Zar nije ovo pretres zbog novca?”
Zatim je nastavio s drugim zahtjevima.
Pozivatelj je htio da radi određene stvari…
P: ŠTO JE ALLEN DIRAO? O: NOGE, GRUDI, SVE.
…dira intimno područje…
DIRAO MI JE BRADAVICE
…i iskorištava je.
MORALA SAM SE SAGNUTI, DIRAO MI JE STRAŽNJICU, STISKAO GUZOVE
„Pretraži tjelesne šupljine?” To je noćna mora.
Znao sam da moram to prekinuti.
Tada ulazi moj pomoćnik.
Pomislio sam: „Bože, što sam upravo učinio?”
Samo sam otišao, kući.
Uslijed psihološke manipulacije i prisile,
Allan je učinio nešto zbog čega se silno kaje.
Počeo sam razmišljati:
„Je li to policajac? Je li to spačka? Što se zapravo dogodilo?”
Bio sam u šoku.
Iduće jutro otišao sam u Hardee's.
Ondje su bila dva detektiva i optužili su me za tri zločina.
Dvije otmice i silovanje drugog stupnja.
Nisam mogao vjerovati što se događa.
KAZNIONICA PENNINGTON
Od rane faze istrage mislio sam
da je i Allan žrtva.
Kritična točka u našem slučaju bilo je postojanje kamere
koja je snimila gotovo tri sata pretresa do gola.
Sve je bilo snimljeno.
Djevojka je tražila
da Allan prekrije… „Molim vas, prekrijte kameru.”
Rekao je: „Ne.” Kategorički je odbio
sakriti događaje u toj sobi.
Nijedan zločinac ne bi htio snimati
video svojeg djela.
To je smiješno.
Suđenje mi je u magli.
Jedino se sjećam svojeg svjedočenja
i govorenja istine.
Bio je iskren, takav je Allan bio.
Porota je morala upoznati Allana. Morali su vidjeti što je u njemu.
Ničeg nisam bio svjestan,
nisam znao što će reći.
Mislio sam: „Mogao bih provesti ostatak života u zatvoru.”
Sudac je pitao porotu: „Jeste li donijeli presudu?”
„Porota smatra da optuženi za slučaj silovanja i otmice…
nije kriv.”
Postoje ljudi koji mi vjeruju!
Nisam znao vjeruje li mi tko.
Osim obitelji, naravno.
Porota može prezirati ono što je klijent učinio,
ali poštovat će dokaze i reći da nije kriv.
To je bio najzorniji primjer tako nečega
koji sam ikad vidio. Da porota napravi takvu razliku.
Preokrenulo mi je život.
Osobni odnosi…
Mislili su: „Kako bi netko to mogao učiniti?”
„Ne želim biti s njim.”
Čak se i nekoliko dobrih prijatelja…
prestalo družiti sa mnom.
I želio bih reći toj djevojci
da mi je žao iz dubine srca.
To je nešto što…
Nešto što me prati poput tamnog oblaka cijeli život.
Pozivatelj je izveo savršen zločin
jer je posve anoniman.
Udaljen je 1600 km ili sto, tko zna?
Policija je uhitila čovjeka koji im je bio pred nosom.
Nije ih zanimalo
tko je nazvao.
Nalazimo se u Panama Cityju i pratim lažnog pozivatelja.
Doznali smo da nije murjak, već da radi u zatvoru.
ZATVOR 1
Tri su zatvora na tom području.
ZATVOR 3 - ZATVOR 2
Krećemo.
Idemo u najbliži. Zatim u drugi.
Ako treba, ići ćemo i u treći.
Došli smo u prvi zatvor,
ušli kod upravitelja, otvorili laptop razmišljajući:
„Evo ga. Bit će tako jednostavno.”
Pogledaju i kažu: „Ne znamo tko je to.”
ZATVOR 1
Nisu znali tko je to.
Spakirali smo se…
ZATVOR 3 - ZATVOR 2
…sjeli u auto i krenuli u drugi.
Približavamo se. Netko će znati tko je on.
Proveo sam posljednje 32 godine u zatvorima.
ZATVOR BAY
Tog dana, 30. lipnja, bio sam na poslu.
Upravitelj zatvora Bay nazvao je i rekao da su kod njega istražitelji
s fotkom koju žele da pogledamo.
„Naravno, dođite.”
Došli smo u drugi zatvor, prošli osiguranje
i ušli u upraviteljev ured.
S nama su upravitelj i jedan od zaštitara.
Pokazao sam im fotografiju. Došao je i šef osiguranja.
Pokazali su nam snimku s nadzorne kamere
u Walmartu u Callawayu.
Kamera je bila iznad blagajne.
Čim smo je vidjeli, rekli smo:
„Sranje, to je David Stewart.”
Rekao sam: „Što?”
„David Stewart.”
Koji kurac?
Identificirali smo ga. Nisam znao što reći.
Kad smo ga identificirali, policajci su se ozarili
jer su pronašli dio koji nedostaje.
To je David Stewart i sad znaju koga traže.
Pitao sam upravitelja: „Radi li David Stewart ovdje?”
A upravitelj će: „Ne samo što radi ovdje…”
Upravo je sad ovdje.
Šalite se. Ne samo što ga je identificirao
već je i ovdje u zatvoru.
Zbilja sam mislio da će priznati.
Htio sam priznanje.
Upravitelju smo rekli: „Spremni smo. Dovedite ga.”
David Stewart bio je zatvorski čuvar. Radio je drugu smjenu, od 15 do 23 h.
Glavna im je dužnost čuvanje i kontrola zatvorenika,
brinu se da su svi na sigurnom.
Ulazi upravitelj, a iza njega neki tip.
Identičan je kao na fotki i snimci. Niste ga mogli promašiti.
Bijelac, visok oko 180 cm, zalizane crne kose.
Predstavio sam se i upitao ga što misli zašto smo došli
razgovarati danas s njim.
Rekao je: „Nemam pojma.”
Ondje je 30 sekundi i već mu je vrlo neugodno.
Pomislih: „Kucnuo je čas”, jer znam da ga imamo.
Rekao sam: „Znamo za vaše lažne telefonske pozive u Massachusetts
i ostala mjesta po Americi.”
U tom se trenu počeo znojiti, tresti.
Mislite: „Dobro je.”
Zatim je rekao: „Je li netko ozlijeđen?”
A nakon toga: „Hvala Bogu da je gotovo.”
Kad je to izjavio, mislio sam da ga imamo.
Bez sumnje. Rekao sam: „Imamo videosnimku
na kojoj kupujete kartice.”
Rekao je: „Nisam ja telefonirao.”
Zanijekao je kupnju kartica.
Nije htio priznati i pozivao se na šutnju.
Prekinuli smo ispitivanje, ništa više nismo rekli.
Kad sam čuo koliko je ovo veliko,
nisam mogao vjerovati da je toliko trebalo da ga uhite.
Svi smo bili iznenađeni i šokirani.
Prekasno je za nadzor Davida Stewarta.
Znali smo da ga nećemo uhvatiti na djelu.
Trebalo mi je priznanje, a nisam ga dobio.
Istraga visi o koncu.
Trebalo mi je još dokaza.
POLICIJSKA POSTAJA
POLICIJA
Vratili smo se u policiju u Panama Cityju
i rekli: „Koji nam je idući korak? Što ćemo učiniti?”
Odlučio sam da trebamo nalog za pretres njegove kuće.
SLIJEPA ULICA
Stewart je živio u Fountainu,
udaljenom 40 km sjeverno od centra Panama Cityja.
U Fountainu je mnogo neasfaltiranih cesta, ljudi žive u prikolicama.
Žele da ih ostave na miru, gledaju svoja posla
i ne žele nikoga ondje.
Živi duboko u šumi,
na posjedu se nalaze prikolica i mala šupa.
David ne zna da će mu pretražiti kuću dok…
ne otvori vrata.
Policija je temeljito pretražila posjed…
i pronašla brojne policijske časopise.
Javljao se na oglase za posao
na cijelom području.
Pronašli smo i dnevnike. U jednom je trenutku bio
zamjenski policajac u okružnom ili lokalnom odjelu
i zapisivao je:
„Ponedjeljak, 21. travnja, Brock i ja proganjali smo nekoga 200 km/h.”
„Srijeda, 30. travnja, progonio narednika, 225 km/h.”
Htio je postati policajac.
Vidjelo se da ga to uzbuđuje.
To ne pomaže mojem slučaju. Treba mi neoboriv dokaz.
Pretražili su posjed. Vani, šupe…
a zatim, bum.
Pronašli su telefonsku karticu.
Ključni dokaz bila je prepaid kartica.
Možemo li ga povezati s Mount Washingtonom?
Možemo li ga povezati s Massachusettsom? Je li ovo ta kartica? To bi bio
šlag na torti.
Moj je posao uvjeriti okružnog tužitelja u optužbe.
Želim da ga optuži za seksualni napad
jer to odgovara elementima zločina.
Tjerao je nekoga da seksualno iskorištava žrtve.
Tužitelj je mislio da je riječ o lažnom pozivu,
doduše bolesnom i nevjerojatno ponižavajućem.
Tužitelj je mislio da će biti teško osuditi Stewarta za seksualni zločin
jer je to bio samo poziv i on nije fizički bio ondje.
Bio je na telefonu.
Deset godina ta osoba telefonira.
Pronađem ga, a nitko ga ne želi optužiti.
Jebeno nevjerojatno.
Zatim nazovem Buddyja Stumpa u Mount Washington.
Nazvao me Vic i rekao sam: „Što se događa ondje dolje?”
Tisuću sam kilometara daleko. „Je li u zatvoru?”
Vic kaže: „Nemam dovoljno za optužnicu.”
Rekao sam: „Kako to misliš da ga ne možeš optužiti? Kod kuće je.
Zna da ga promatra policija
i govoriš da bi mogao otići
i može nam pobjeći?”
Mislio sam: „Duže od tri mjeseca radio sam na ovom slučaju,
sad smo ga identificirali, a on će otići?”
Pa sam rekao: „Moramo ovo okončati.”
Otišao sam po nalog.
Sreli smo se s okružnim i saveznim odvjetnikom
i okružnim sucem
i sudac je izdao nalog za uhićenje Davida Stewarta.
Nazvao sam suprugu i rekao: „Dušo, spakiraj mi torbe.
Idem u Panama City na Floridu.”
Uhvatio sam ga. Sredit ću ga.
Napokon malo pravde
nakon svega što nam je priuštio.
Što može poći po krivu?
ODVJETNIK DAVIDA STEWARTA
Policija je uvijek sigurna u uspjeh svakog slučaja.
Policijska verzija događaja nikad nije ono što se stvarno dogodilo.
Mislim li da je moj klijent nedužan?
Uvjeren sam da nije kriv.
Prijevod titlova: Željka Ljubičić Berić