‫- מגרש הגרוטאות "רוסיו" -‬
‫סילבה?‬
‫היי!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לכל הרוחות.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-הם עינו ורצחו את נוריה.‬
‫תיכנס.‬
‫אבא, למה הם שנאו זה את זה?‬
‫מי?‬
‫דוד ריקרדו ודוד רומן.‬
‫מי אמר לך את זה?‬
‫לא יודעת. שמעתי את זה.‬
‫זה שקר.‬
‫אל תגידי ואל תחשבי על זה, שמעת?‬
‫תקשיבי לי, מותק. הם לא שנאו זה את זה.‬
‫הם פחדו מאוד בגלל שקרים,‬
‫בגלל זה אסור לשקר.‬
‫נראה לי שהיא הבינה.‬
‫מי זה היה?‬
‫מיקי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫ניסיתי לעצור את זה.‬
‫הרגתי שניים מאנשיו.‬
‫הם יוכלו להפליל אותך?‬ ‫-זה מה שמעניין אותך?‬
‫תירגע.‬ ‫-אני מאוד רגוע.‬
‫היא דיברה?‬
‫לא.‬
‫אבל כשימצאו את הגופות,‬ ‫הם ידעו שמישהו אחר היה שם.‬
‫את חייבת לעצור את הבן זונה.‬ ‫-זה יקרה.‬
‫אבל בבוא העת, כשימסרו את "השליח".‬
‫הוא לא השוטר המושחת הראשון ולא האחרון.‬
‫מיקי הוא חלק חשוב, אבל הוא רק חלק אחד.‬
‫אנחנו צריכים לפרק את כל הארגון.‬
‫לא הבטיחו לך שיהיה קל.‬
‫ידעת למה אתה נכנס.‬ ‫-לזה שתרמי אותי?‬
‫הסתרת את האמת על נוריה עד שהיה מאוחר מדי.‬
‫רציתי להגן עליך.‬
‫שנינו רוצים שכולם‬ ‫יקבלו את העונשים שמגיעים להם,‬
‫בלי יוצאים מן הכלל.‬
‫זו תהיה טעות מצידך לפקפק בי.‬
‫נוריה ידעה איפה נמצא "שליח הצאר"?‬
‫לא.‬
‫תצטרך למצוא אותו. בלעדיו אין לנו כלום.‬
‫רומן וריקרדו מנצ'דו מתים.‬
‫מה?‬
‫הם הרגו זה את זה, כמו חיות.‬
‫ההלוויה בעוד שעתיים‬ ‫בבית העלמין במונז'ואיק.‬
‫- יד ברזל -‬
‫- פרק שמיני‬ ‫"עניין של דם" -‬
‫התכנסנו כאן בשעה עצובה וכואבת זו‬
‫לרגל קבורתם הקדושה של אחינו‬
‫רומן וריקרדו מנצ'דו.‬
‫באנו לכאן כדי להעניק אהבה וכדי להתפלל‬
‫למען האבלים על מותם של יקיריהם.‬
‫לסיום…‬
‫אנו מבקשים מאלוהים לסלוח על החטאים‬ ‫של אחינו המנוחים במהלך חיים.‬
‫אני מצטער.‬
‫תודה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫הכול בסדר.‬
‫אני מצטער.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫מי ייתן והאל יאזין לתפילותינו‬
‫ויחוס עליהם למראה הדמעות והשכול.‬
‫נסטור.‬
‫אני משתתף בצערך.‬
‫מה שלום חואקין?‬
‫יש חדש?‬
‫מצבו יציב כרגע.‬
‫אנחנו משתתפים בצערך, רוסיו.‬
‫תודה. זו הייתה מכה קשה.‬
‫אני מתארת לעצמי.‬
‫משפחה היא הדבר החשוב ביותר שיש לנו.‬
‫יש להגן עליה.‬
‫רק שנייה.‬
‫תדבר.‬ ‫-התקשרתי אליך כל הבוקר, איפה אתה?‬
‫יש כאן בעיה רצינית.‬
‫תירגע.‬ ‫-שאני אירגע?‬
‫הכלבה לא הייתה לבד.‬
‫ניסו לחלץ אותה והרגו שניים משלנו,‬ ‫סילבה הוא אחד מהם.‬
‫אפשר?‬
‫שלום.‬ ‫-שלום, סנדרה.‬
‫אתה לא עצוב?‬
‫מה אתה אומר לי, מיקי?‬
‫יש עוד חפרפרת בנמל, לא ברור מי זה.‬
‫אתה מקשיב לי?‬
‫מה הם גילו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫בוא ותשאל אותה.‬
‫היא כבר מתה.‬
‫אנחנו צריכים למצוא את הבוגד השני.‬
‫אני מטפל בזה.‬
‫אולי חרמונה יודע משהו.‬
‫אתקשר אליך כשאדע.‬
‫תהיה זמין בטלפון, בבקשה.‬
‫רוסיו.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫את יודעת שאנחנו מעריכים את משפחתך.‬
‫אביך עשה המון למעננו.‬
‫תודה.‬
‫באיטליה אנו אומרים…‬
‫"ככל שהלילה חשוך יותר‬
‫"הכוכבים זוהרים יותר.‬
‫"ככל שהאבל כבד יותר‬
‫"אלוהים קרוב יותר."‬
‫נסטור.‬
‫הילדה. אני לא יודעת איפה סנדרה.‬
‫תירגעי, היא כרגע הייתה איתך.‬
‫לא. ראיתם את הבת שלי?‬
‫סנדרה!‬ ‫-סנדרה!‬
‫סנדרה!‬
‫קדימה, תיכנסי.‬
‫הילדה!‬
‫סנדרה!‬ ‫-הילדה!‬
‫סנדרה!‬
‫רוסיו!‬
‫תסגור את הדלת!‬ ‫-הם באים, מהר!‬
‫תעצרו!‬
‫תחזיקי את היד שלה!‬
‫היי!‬
‫למכונית!‬
‫אל תזוזי.‬
‫איך יוצאים מכאן?‬ ‫-אני לא יודע, רוסיו.‬
‫נסטור, איפה הם?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫יותר מהר.‬ ‫-קדימה!‬
‫אני ממהר, בוסית.‬
‫קדימה, לעזאזל!‬
‫הנה הם! שם!‬
‫תני לי שלושה.‬
‫בואו.‬
‫תראו אותם, הם נדחפים בתור.‬
‫היי, תעמדו בתור.‬ ‫-אתם נדחפים בתור.‬
‫תעברי.‬ ‫-מצטער, אין מקום.‬
‫הילדה חולה, אנחנו חייבים לחזור למלון.‬
‫אנחנו חייבים להגיע למלון.‬ ‫לא נוכל לחכות 40 דקות. בבקשה.‬
‫תודה. סליחה, תודה.‬ ‫-היי, אין לכם בושה?‬
‫תעצרו!‬ ‫-חואן.‬
‫תעצור אותם.‬
‫הם לקחו את הבת שלנו!‬
‫מה אתם עושים?‬
‫הם לקחו את הילדה שלנו!‬ ‫-תעצרו!‬
‫אי אפשר לעצור.‬
‫זה יגיע לנמל בעוד עשר דקות.‬ ‫-הנמל.‬
‫ויקטור!‬
‫הנמל. הם לוקחים אותה לנמל.‬
‫תן גז! אל תיתן להם לברוח!‬
‫הם עוקבים אחרינו.‬
‫סע אחריו!‬ ‫-מהר!‬
‫לעזאזל!‬
‫יותר מהר, נסטור!‬
‫קדימה, תתקרב. סע אחריו.‬
‫היי!‬
‫זהירות!‬
‫החלאות האלו מתקרבים אלינו, לוסיה.‬
‫תשתוק כבר.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה קורה, פידל?‬
‫מיד נגיע לנמל. תהיה מוכן.‬
‫תיזהר, נסטור!‬
‫זהירות!‬
‫תפגע בו! קדימה!‬
‫תפגע בו כבר!‬
‫תעצור!‬
‫נו כבר, לעזאזל!‬
‫היי!‬
‫תיזהר מהמשאית!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל.‬
‫עופו מכאן, מטומטמים!‬
‫לעזאזל! תזוזו!‬
‫לעזאזל! תפנו דרך!‬
‫היי!‬
‫מהר.‬
‫איפה האופנוע?‬
‫הנה.‬ ‫-הנה זה.‬
‫תעצור כאן.‬ ‫-אני יודע.‬
‫היי!‬
‫קדימה.‬
‫לא.‬
‫מה קורה?‬ ‫-איפה הבת שלנו, בן זונה?‬
‫היי, תירגע, תנשום. תקשיבו לי טוב.‬
‫לא אחזור על דבריי.‬
‫לא אכפת לי מה קרה במשפחה שלכם, הבנתם?‬
‫נמאס לי כבר לחכות. אני רוצה את הקוקאין.‬
‫ואני רוצה אותו עכשיו.‬
‫תראה לי את הילדה.‬
‫סנדרה.‬
‫מה עשיתם לה?‬
‫עדיין כלום.‬
‫אבל אם לא אקבל את "השליח" עד מחר‬
‫היא לא תישן בפעם הבאה שתראו אותה.‬
‫היא תהיה מתה.‬
‫שמעת, בן זונה?‬
‫עשרים וארבע שעות.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫ויקטור, תישאר איתה.‬
‫אתקשר אח"כ.‬
‫נסטור.‬
‫רוסיו, אני אמצא את "שליח הצאר".‬
‫אבל איך אתה…?‬
‫מותק, תקשיבי.‬
‫תסמכי עליי, טוב?‬
‫תסמכי עליי.‬
‫אנחנו נחזיר אותה.‬
‫אל תדאגי. יהיה בסדר.‬
‫- פיצריה די קמפולו -‬
‫תירגע.‬
‫ידעת על זה?‬
‫לא.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬ ‫-שתדבר איתם.‬
‫חייה של בתי בסכנה.‬
‫אעשה את זה.‬
‫אבל זה לא יעזור, אם לא תמלא את מבוקשם.‬
‫אני אתן להם אותו.‬
‫אתן להם אותו.‬
‫יש משהו שאני צריך לדעת?‬
‫רק שהכול יהיה מוכן מחר בבוקר.‬
‫תתקשר אליהם‬
‫ותארגן את המסירה.‬
‫בסדר.‬
‫אבל כשזה יגמר‬
‫אתה תצטרך להסביר כמה דברים.‬
‫כשזה ייגמר.‬
‫כמו כן…‬
‫תגיד להם שאם יפגעו בבתי‬
‫לא אעצור עד שאהרוג אותם.‬
‫נו?‬
‫מה דעתך?‬
‫זה בסדר.‬
‫אקח את הילדה למעלה.‬
‫מיד אשוב.‬
‫הצרפתי.‬
‫היי, צרפתי.‬ ‫-מה לעזאזל עשיתם איתה?‬
‫תירגע. הילדה בסדר.‬
‫לא היה צורך לתקוף בת משפחה. יש קוד.‬
‫לא אכפת לי מזה.‬
‫לא אכפת לי מזה, צרפתי.‬
‫אנחנו לא חייבים להם כלום.‬
‫הם איבדו את הסחורה שלי.‬
‫בסדר.‬
‫משפחת מנצ'דו הבטיחה לי‬ ‫שהם יחזירו את "השליח" מחר.‬
‫אבל תיזהר.‬
‫אם משהו יקרה לילדה‬
‫כל העסקה הזאת תתחרבן. הבנת?‬
‫כמובן, שותף. כמובן.‬
‫הילדה תהיה בריאה ושלמה‬
‫במשך 24 שעות.‬
‫לאחר מכן, אני לא יודע.‬
‫מקווה שגם אתם תמלאו את חלקם בעסקה.‬
‫אעשה זאת.‬
‫תמיד עשינו זאת.‬
‫בסדר.‬
‫שים אותה על המיטה.‬
‫בזהירות.‬
‫אל תפחדי.‬
‫כאן לא יקרה לך שום דבר רע.‬
‫אביא לך משהו לאכול.‬
‫מיד אשוב.‬
‫אנחנו צריכים להתקשר לאבא.‬
‫אין מצב, לוסיה.‬
‫נמאס לי‬
‫להודיע כל דבר לאבא.‬
‫מעכשיו אני עושה את כל ההחלטות.‬
‫בסדר?‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬ ‫-אחזור אליך.‬
‫מה קורה?‬
‫מכאן. קדימה.‬
‫הגדול, שם.‬
‫את זה. מהר.‬
‫צ'אבי, איפה היית?‬
‫התקשרתי אליך מאתמול.‬
‫ממש דאגתי.‬ ‫-הייתי עסוק, נדבר אח"כ.‬
‫תזדרזו, אין זמן. קדימה.‬
‫בבקשה, בואו.‬
‫היי, מה קרה ליד שלך?‬
‫כלום. סתם תאונה.‬
‫תהיו זהירים, גם המסגרות יקרות. קדימה!‬
‫קדימה, מהר.‬ ‫-טוב.‬
‫אתה מתכוון לומר לי מה לעזאזל קורה כאן?‬
‫אני משקיע מחדש.‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫שאני צריך מזומנים, זה מה.‬
‫זו מתנה מאבא שלי, זה לא למכירה.‬
‫כל דבר הוא למכירה, אירנה.‬ ‫זה לא שציירת אותם.‬
‫אל תעשה את זה. הם לא שלך.‬
‫רכוש משותף, זוכרת?‬
‫"בטוב וברע".‬
‫צ'אבי, לעזאזל!‬
‫זה לא מצב נעים.‬
‫בטח לא לי.‬
‫לכן אני מודיע לך מראש.‬
‫אז החלטנו.‬
‫לא יכולתי לעשות דבר.‬
‫תראי, פילאר, אני מודע לנסיבות שלך.‬
‫אבל הם רואים רק הפרה של אמון הציבור.‬
‫ישללו את הרישיון שלי?‬
‫לא, נשתדל להימנע מזה.‬
‫עדיף שתפטרי את עצמך מהתיק הזה.‬
‫מי יקבל אותו?‬
‫מי שצריך.‬
‫תראי, פילאר, זה רציני מאוד.‬ ‫איבדת שוטרים רבים במבצע הזה,‬
‫וקצינת חקירות פנים נעדרת.‬
‫השר רוצה להבהיר את תחומי האחריות.‬
‫הם לוחצים עלינו.‬
‫מותר להם?‬
‫לעזאזל.‬
‫בוודאי שמותר להם.‬ ‫אם תרצי להמשיך בתפקידך, תעשי כדבריי.‬
‫אני ארגיע את עמיתיי.‬
‫עם קצת מזל, את תשרדי את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כשימנו שופט חדש,‬ ‫אני רוצה לקבל את המידע. זה הכול.‬
‫תעשי את זה דרך צד שלישי.‬
‫אני רוצה שתהיי לפחות 100 ק"מ מנמל ברצלונה.‬
‫- המרכז הימי של ברצלונה -‬
‫נו? מדהימה, נכון?‬
‫כן, תמיד אהבתי אותה.‬
‫בשבילך…‬
‫שמונה מאות.‬
‫אני יכול להציע לך 500.‬
‫זה אפילו לא שליש ממה שהיא שווה.‬
‫כן, חאבי. אבל הערך של הסירה יורד מהר.‬
‫אנחנו חברים, או לא?‬
‫אפילו הנשים שלנו חברות.‬
‫כן, אבל חברות זה לא עסקים,‬ ‫אתה יודע שלא מערבבים ביניהם. למעשה…‬
‫ממך למדתי את זה.‬
‫בן זונה.‬
‫הייתי שמח לעזור, אבל…‬
‫חצי מיליון זה כל מה שאציע.‬
‫זה תלוי בך.‬
‫רגע, אל תלך. בוא נדבר על זה.‬
‫היי, ג'ורדי.‬ ‫-מה קורה, פפה?‬
‫מה שלומך? עבר זמן רב.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-אוי, לא.‬
‫אוכל לדבר לרגע עם החתן שלי?‬
‫כמובן. תחשוב על זה?‬
‫ג'ורדי, מה קורה?‬
‫למה לעזאזל לא ענית לטלפונים שלי?‬
‫מה קורה?‬
‫אירנה סיפרה לי על הציורים,‬
‫ושאתה מוכר את הסירה הזו.‬
‫בקושי השתמשנו בסירה.‬ ‫-הסירה הייתה מתנה לבת שלי.‬
‫והיא תוצע למכירה כשהיא תרצה.‬
‫תגיד לי, למה אתה צריך כסף?‬
‫יש לי בעיה.‬
‫גדולה.‬
‫על איזה סכום מדובר?‬
‫מיליון.‬
‫במזומן.‬ ‫-לא, זה יותר מדי.‬
‫תמיד אמרתי לבת שלי שאתה צרה.‬
‫אני לא יודע במה הסתבכת…‬
‫אבל שזה לא ישפיע עליה ועל הנכד שלי.‬ ‫-ג'ורדי, נתקלתי במכשול.‬
‫אבל אני אתקן את זה, עם או בלי עזרתך.‬
‫אתה, טוב מכולם,‬
‫יודע שלפעמים יש צרות בעסקים.‬
‫תעצור כאן.‬
‫בסדר.‬
‫אלווה לך את הכסף.‬
‫אבל אין לי אותו בספרד.‬
‫תצטרך לנסוע לאנדורה.‬
‫נסטור מתקשר אליי.‬
‫תעצור כאן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-דיברתי עם הצרפתי.‬
‫הוא לא ידע על התוכניות של אריאל ולוסיה,‬ ‫אבל הוא הבטיח שהילדה לא תיפגע.‬
‫נתנו לנו 24 שעות, הבת שלנו בסכנה.‬
‫אני יודע, אבל אמצא את זה.‬ ‫-איך? איפה? זה נעלם לפני כמה ימים.‬
‫תסמכי עליי, אני קרוב.‬ ‫דוד שלך השאיר קצוות פתוחים.‬
‫אנחנו אפילו לא בטוחים שהוא היה מעורב.‬
‫רוסיו.‬
‫תשאל את ואלה.‬
‫רוס…‬
‫היי!‬
‫היי, תעצור!‬
‫תעצור כבר!‬
‫היי!‬
‫מה קרה?‬ ‫-זה הילד שגנב לי את התיק.‬
‫אל תזוז!‬ ‫-קוקו!‬
‫תעזבי אותי!‬
‫קוקו!‬ ‫-אל תזוז!‬
‫תפסיק כבר. לקחת את התיק שלה?‬ ‫-לא, אני נשבע שלא.‬
‫בטח שכן, לקחת אותו מהאוטו שלי ברוואל.‬
‫את משוגעת. זה לא נכון.‬
‫בטח שכן.‬ ‫-קוקו, אל תשקר לי.‬
‫אני יכול לסבול הרבה, אבל לא חבר שמשקר לי.‬
‫היה שם כרטיס זיכרון, ראית אותו?‬
‫הכסף, התיק, תשמור אותם.‬ ‫אני צריכה את הכרטיס.‬
‫לא, כל זה בשביל כרטיס?‬ ‫-כן.‬
‫זה כרטיס הזיכרון מהטלפון של אבא שלי.‬
‫הוא לא התנפץ?‬ ‫-לא.‬
‫איך השגת אותו?‬
‫אחת הסווריות שלנו, נוריה,‬
‫היא שוטרת סמויה. נסטור אמר לי.‬
‫היא נתנה את הכרטיס לי,‬ ‫לבתו של חואקין, הבנת?‬
‫יש בו משהו חשוב.‬ ‫-טוב.‬
‫בוא נביא אותו.‬
‫קדימה.‬
‫הא שם. אשאל אותו.‬
‫אתה באמת סומך עליו?‬ ‫-כן.‬
‫אין לו חיים קלים.‬
‫אימא שלו נרקומנית‬ ‫והוא עושה מה שאפשר כדי לשרוד.‬
‫הוא גונב.‬
‫לא יותר מאחרים.‬
‫אני סומך עליו כי אני יודע‬ ‫מה הוא מסכן בשביל חבריו, טוב?‬
‫סליחה, אין לי זכות לשפוט אותו.‬
‫נו?‬
‫חברי ואלה לקח את הכסף‬ ‫ומכר את התיק לבנות האלו.‬
‫מה הוא עשה עם תכולת התיק?‬
‫איכס.‬
‫הנה זה.‬
‫מצאת?‬
‫כן.‬
‫יופי, קוקו.‬
‫עבודה טובה. תודה.‬
‫נתראה אח"כ.‬
‫מה את מקווה למצוא?‬
‫לא יודעת, משהו שיסביר‬ ‫את התאונה של אבא שלי.‬
‫- טוען זיכרון -‬
‫- הודעות -‬
‫זו ההודעה האחרונה שהוא קיבל.‬
‫- אם אתה רוצה לקבל את "שליח הצאר",‬ ‫בוא למשטח הדרומי לבד -‬
‫זה "שליח הצאר".‬
‫לכן הוא היה שם לבד בשעה מאוחרת.‬
‫זאת הייתה מלכודת.‬
‫בואי נראה שוב, אולי פספסנו משהו.‬
‫הנה.‬
‫מה את רואה?‬
‫זה לוגו של חברה.‬
‫את מזהה את זה?‬
‫נאוויל קוטרנס.‬
‫זו חברת לוגיסטיקה, עבדנו איתם מדי פעם.‬
‫זה באזור 42.‬
‫- נאוויל קוטרנס -‬
‫מה קורה?‬
‫- נאוויל קוטרנס -‬
‫לא נוכל להיכנס מכאן.‬
‫נלך מסביב.‬
‫רוסיו, בואי.‬
‫"שליח הצאר".‬
‫זה שם.‬
‫זה היה מיקי.‬
‫בן זונה.‬
‫בואי.‬
‫תזרוק את הקופסה.‬
‫תזרוק את הקופסה!‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫תניח את הקופסה מזוינת!‬
‫בסדר.‬
‫מה קורה?‬
‫הם עוצרים או שודדים אותו.‬
‫קדימה!‬
‫מהר.‬ ‫-תירגע, אני מניח את זה. תירגע.‬
‫אני חושב שאין לך מושג‬ ‫עם מי אתה מתעסק, נכון?‬
‫בוא נעשה את זה.‬
‫אין לי מושג מי אתם, וגם לא אכפת לי.‬
‫לכו מכאן כלעומת שבאתם ונשכח מזה.‬
‫תשתוק ותפתח את הקופסה המזוינת!‬
‫קדימה!‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה!‬
‫תזרוק את זה.‬
‫המפתחות.‬
‫אני סקרן.‬
‫איך שמעתם על זה?‬
‫המפתחות למסחרית.‬
‫תן לי את המפתחות למסחרית. עכשיו, קדימה!‬
‫אל תתעצבן.‬
‫תראה, הנה המפתחות. טוב?‬
‫הנה, קחו אותם.‬
‫הנה, קח.‬
‫סליחה, גבר.‬
‫סליחה. מצטער.‬
‫תירה!‬
‫קדימה! למסחרית!‬
‫נסתלק מכאן.‬
‫כן! קדימה!‬
‫עכברוש בוגד.‬
‫עכברוש.‬
‫זה…‬
‫זה היית אתה, מנוול.‬
‫אני יודע, מנוול.‬
‫זה אתה, מנוול.‬
‫אני יודע.‬
‫זה אתה…‬
‫אני…‬
‫הוא מת?‬
‫כן.‬
‫מה הוא אמר לך?‬
‫אני לא יודע. לא הבנתי.‬
‫מי הם היו?‬
‫מה שבטוח, הם לא היו בצד של מיקי.‬
‫- נסטור -‬
‫מיקי?‬
‫מיקי, איפה אתה? למה אתה לא עונה?‬
‫לקחת את "שליח הצאר"?‬
‫מיקי?‬
‫- נסטור -‬
‫- מיקי -‬
‫- השיחה הסתיימה -‬
‫בן זונה.‬
‫הכול באשמתו.‬
‫את חושבת שהוא מסוגל?‬
‫הוא יסכן את בתו?‬
‫לא יודעת, לא חשבתי שהוא מסוגל להרוג את…‬
‫אבא שלי.‬
‫בואי. נסתלק מכאן.‬
‫רוסיו, אנחנו חייבים להסתלק מכאן.‬
‫קדימה.‬
‫יהיה בסדר, תסמכי עליי.‬
‫בואי.‬
‫קדימה.‬
‫- אנדורה -‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫צרפתי -‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫מה מטרת הביקור?‬
‫חופשת סקי קצרה.‬
‫מסמכים, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫סליחה, חשבתי שהם עליי.‬
‫כנראה שהם בתא המטען.‬
‫אפשר?‬
‫קדימה.‬
‫מושלם.‬ ‫-טוב.‬
‫תזדרזו, חברים. תתחילו לחפש ביער!‬
‫קוד 25, יש לנו חשוד…‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫צרפתי -‬
‫לוחית מספר 477…‬
‫אתה מת!‬
‫קדימה!‬
‫מה נשמע, אלכס? איך היה?‬ ‫-משהו בן זונה.‬
‫בואו נזדרז. יש לך מקום לאחסן את זה?‬
‫הכול בשליטה, נסיכה.‬
‫אביא לך מגבת.‬
‫רוסיו.‬
‫למה עזבת?‬
‫הרגשתי שאני צריך להתרחק.‬
‫משניכם, מ…‬
‫הנמל.‬
‫ממך.‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫הייתי עוזבת הכול בשבילך.‬
‫זה היה המקום שלך.‬
‫עם המשפחה שלך.‬
‫עם אבא שלך.‬
‫גם לסנדרה הגיע להיות עם אביה.‬
‫איתך.‬
‫קדימה!‬
‫נתפוס אותם!‬
‫תתחבא מתחת למיטה ואל תצא, לא משנה מה.‬
‫מהר, תתחבא.‬
‫לא, בבקשה, רומן!‬
‫אני חואקין מנצ'דו.‬
‫תודה על מה שעשית, אנדרס.‬
‫זה היה החלטי.‬
‫מה הבטחנו לו בתמורה?‬
‫זכות מכירה כאן, בקאן טוניס.‬
‫יש ציטוט של יוליוס קיסר שמתאים לזה.‬
‫"אני אוהב את הבגידה‬
‫"אבל שונא את הבוגד."‬
‫היום אתה בוגד בסלאת'ר.‬
‫מחר תבגוד במנצ'דו.‬
‫אני לא מוכן שזה יקרה, אנדרס.‬
‫לא!‬
‫יחי משפחת מנצ'דו!‬
‫לנצח נצחים!‬
‫יחי הגידם!‬
‫לנצח נצחים!‬
‫יחי משפחת מנצ'דו!‬
‫לנצח נצחים!‬
‫יחי הגידם!‬
‫לנצח נצחים!‬
‫תשרפו הכול.‬
‫אבא!‬
‫ויקטור.‬
‫אבא, תתעורר!‬
‫אבא, בבקשה, בוא נלך.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬