VRAKOVIŠTĚ ROSILLO
Silvo?
Haló!
Co je, sakra?
Do prdele.
Potřebujete něco?
Núrii mučili a zavraždili.
Pojďte dál.
Tati, proč se tak nesnášeli?
Kdo?
Strejda Ricardo a strejda Román.
Kdo ti to řekl?
Nevím. Někdo to říkal.
To je lež.
Tak už to neříkej a nemysli si to, jasné?
Poslouchej, zlato. Není pravda, že se nesnášeli.
Měli strach, protože se zapletli do lží. Proto bys nikdy neměla lhát.
Já myslím, že to chápe.
Kdo to udělal?
Miki.
Jste si jistý?
Snažil jsem se to zarazit.
Zabil jsem dva jeho lidi.
- Může vás to usvědčit? - To je jediné, co vás zajímá?
- Uklidněte se. - Jsem naprosto klidný.
Řekla jim něco?
Ne.
Ale až najdou ty zabité, dojde jim, že tam byl vetřelec.
- Musíte toho hajzla zastavit. - To udělám.
Ale vše má svůj čas. Až dojde k předání carské pošty.
Není to první zkorumpovaný polda, ani poslední.
Miki je potřebný dílek skládačky, ale jen dílek.
My potřebujeme rozložit celou organizaci.
Nikdo netvrdil, že to bude hračka. Věděl jste, do čeho jdete.
Věděl jsem, že mě podrazíte?
O Núrii jste mi neřekla, dokud nebylo pozdě.
Chránila jsem vás.
Oba chceme, aby pykali za svoje zločiny.
Všichni bez výjimky.
Děláte chybu, když o mně pochybujete.
Věděla Núria, kde je carská pošta?
Ne.
Musíte ji najít. Bez ní nemáme nic.
Román a Ricardo Manchadovi jsou mrtví.
Cože?
Povraždili se navzájem jako zvířata.
Pohřeb je za dvě hodiny na hřbitově Montjuïc.
ŽELEZNÁ PĚST
KAPITOLA OSMÁ ZÁLEŽITOST KRVE
Sešli jsme se zde v těchto nesmírně bolestných časech,
abychom pohřbili naše bratry,
Romána a Ricarda Manchadovi.
Ty, kdo oplakávají smrt svých milovaných,
jsme přišli zahrnout láskou a modlitbami.
A chceme požádat Boha,
aby nedávno zesnulým bratrům odpustil, čeho se za života dopustili.
Moc mě to mrzí.
Díky.
Všechno v pohodě?
V pohodě.
Mrzí mě to, Rocío.
Moc mě to mrzí.
Kéž Bůh vyslyší naše modlitby
a slzy truchlících ho přimějí, aby se smiloval.
Néstore.
Upřímnou soustrast. Jak je Joaquínovi?
Něco nového?
Zatím je stabilní…
Přijměte naši upřímnou soustrast, Rocío.
Díky. Je to pro nás tvrdá rána.
Aby ne.
Rodina je to nejcennější, co máme.
Je potřeba ji chránit.
Vteřinku.
- Co je? - Od rána se tě snažím zastihnout.
Kde jsi? Máme tu kurva problém.
- Uklidni se. - Uklidni se?
Ta svině v tom nejela sama.
Někdo ji zkusil vysvobodit a zabil dva naše chlapi. Jeden z nich byl Silva.
Můžu?
- Ahoj. - Ahoj, Sandro.
Ty nejsi smutnej?
Co to povídáš, Miki?
Je tu další tajnej a nevíme, kdo to je.
Slyšíš?
- Co na nás mají? - Netuším.
Přijeď a zeptej se jí. Akorát je už mrtvá.
Tu další krysu musíme najít.
Vynasnažím se, jo?
Přeptám se Carmony. Třeba něco ví. Když něco zjistím, zavolám.
Buď na telefonu, prosím.
Rocío.
Moc mě to mrzí.
Víš, že si vaší rodiny vážíme.
Tvůj otec toho pro nás hodně udělal.
Díky.
U nás v Itálii se říká:
„Čím temnější noc, tím jasnější hvězdy.
Čím hlubší zármutek, tím blíž je Bůh.“
Néstore!
Nevidím Sandru. Nevím, kde je.
Uklidni se. Vždyť byla s tebou.
Ne. Viděl někdo mou dceru?
- Sandro! - Sandro!
Sandro!
Tak pojď, holka. Nastup si.
Tamhle je!
- Sandro! - Tamhle!
Sandro!
Rocío!
- Zavři! - Už jdou! Dělej!
Stůjte!
Drž ji, kurva!
Hej!
Do auta!
Nemrskej sebou!
- Kde je výjezd? - Já nevím!
- Néstore! Kde jsou? - Nevím.
- Rychleji. - Šlápni na to!
Co asi dělám?
Jeď, sakra!
Tamhle jsou! Tamhle!
Třikrát, prosím.
Jdem.
Vidíte je? Předbíhají.
- Hej, fronta je tady. - Nepředbíhejte.
Omlouvám se, plno.
Není jí dobře. Musíme na hotel.
Potřebujeme na hotel.
Prosím. Nemůžeme čekat 40 minut.
- Díky. Promiňte. - Hej! Že se nestydíte.
- Počkat! - Juane, zastav je.
Mají naši dceru!
Co to děláte?
- Unášejí nám dítě! - Uhněte!
Lanovku zastavit nemůžu. V přístavu bude za deset minut.
V přístavu.
Víctore!
Do přístavu. Vezou ji do přístavu.
Šlápni na to. Nesmějí nám utéct.
Někdo nás pronásleduje.
- Drž se ho! - Honem!
Kurva!
Rychleji, Néstore!
Dělej, dožeň ho! Jeď za ním!
Hej!
Bacha!
Ti sráči nám šlapou na paty.
Sklapni, blbečku.
Do háje!
Fideli?
Už tam budeme. Všechno připrav.
Pozor, Néstore!
Bacha!
Sejmi ho, dělej!
Sejmi ho, vole!
Brzdi!
Doprdele práce!
Hej!
Pozor, náklaďák!
Tak jeď!
Doprdele!
Z cesty, kreténi!
Do háje! Uhněte!
Uhněte!
Kurva! Tak uhněte!
Hej!
Honem!
Nevidím Víctorovu motorku.
- Tamhle! - Tamhle je.
- Zastav tady. - Já vím.
Hej!
Jeď.
Ne.
- Zdravím. - Kde je naše dcera, ty zmrde?
Klídek, kámo, dýchej. Dávejte bacha.
Nebudu to opakovat.
Vaše rodinný drama
je mi u prdele, jasný?
Došla mi s vámi trpělivost.
Chci svůj koks.
A chci ho hned.
Ukaž mi dceru.
Sandro.
Co jste jí provedli?
Zatím nic.
Ale jestli tu poštu nesplašíte do zítra,
nebude už jen spinkat, až ji příště uvidíte.
Bude mrtvá.
Slyšíš mě, ty sráči?
Čtyřiadvacet hodin.
Co teď budeme dělat?
Víctore, zůstaň s ní.
Zavolám vám.
Néstore.
Rocío, musím najít carskou poštu.
Jak to chceš sakra…?
Zlato, poslouchej mě.
Věř mi, oukej?
Věř mi.
Sandra bude v pořádku.
Neboj. Všechno bude dobrý.
Stai calmo.
Tys o tom věděl?
Ne. Co ode mě chceš?
Abys s nimi promluvil. Mojí dceři hrozí smrt.
Můžu ti pomoct,
ale k ničemu to nebude, dokud nedostanou, co chtějí.
Já jim to dám.
Měl bych o něčem vědět?
Do zítřejšího rána bude vše připraveno.
Zavolej jim a domluv předávku.
Dobrá.
Ale až bude po všem, máš co vysvětlovat.
Až bude po všem.
Řekni jim, že jestli ublíží mojí dceři,
půjdu po nich, dokud je nezabiju.
Tak? Co ty na to?
Dobrý.
Dám malou nahoru. Hned jsem tu.
Francouz volá.
- No, Francouzi? - Co jste jí kruci provedli?
Klídek. Holka je v pořádku.
To jste nemuseli. Platí určitý protokol.
Na to ti seru, Francouzi.
Nic jim nedlužím.
To oni ztratili moje zboží.
Fajn.
Manchadovi mě ujistili, že poštu do zítra seženou.
Ale varuju tě, jestli té holce zkřivíte vlásek,
celej kšeft je v prdeli, chápeš to?
Chápu to, kámo.
Holce se nic nestane.
Po následujících 24 hodin.
Co bude pak, to nevím.
A doufám, že i vy dodržíte slovo.
Jistě. My vždycky.
Tak fajn.
Dej ji na postel.
Opatrně.
Neboj se.
Tady se ti nic zlého nestane.
Přinesu ti něco k snědku.
Hned jsem tu.
Musíme zavolat tátovi.
Ani náhodou, Lucío.
Už mě nebaví radit se s tátou o každým prdu.
Odteď rozhoduju já.
Jasný?
Jo, dobře.
Musím s tebou mluvit.
Zavolám ti.
Co se děje?
Tudy. Pojďte.
Ten velký, tady.
Ano, ten. Honem.
Xavi, kde jsi byl?
Od včera se ti nemůžu dovolat. Měla jsem strach.
Práce. Pak ti to povím.
Pospěšte, kruci. Nemáme celý den.
Pospěšte si, prosím. Jdeme.
Hele, co to máš s rukou?
Nic. Měl jsem nehodu.
Pozor na rohy. Rámy jsou taky cenné. No tak!
- Jdeme, honem. - Jo.
Hodláš mi vysvětlit, co se sakra děje?
- Reinvestuju. - Co to znamená?
Zkrátka potřebuju cash.
Jsou to dárky od mýho táty. Nemůžeš je prodat.
To víš, že můžu.
To nesmíš. Nejsou tvoje.
Společný majetek, vzpomínáš? „V dobrém i ve zlém.“
Doprdele, Xavi!
Je to nepříjemné.
A pro mě obzvlášť.
A proto vás musím varovat.
Takže je rozhodnuto.
Neměl jsem na výběr.
Pilar, já chápu vaši situaci,
ale je zajímá jen podezření z podjatosti.
Zakážou mi činnost?
Zkusíme se tomu vyhnout.
Nejlepší bude, když se z případu stáhnete.
Komu ho dají?
To už je na nich.
Pilar, tohle je velmi vážné.
Operace stála život řadu policistů
a pohřešujeme agentku vnitra.
Ministerstvo chce mít jasno, čí je to odpovědnost.
Tlačí na nás.
A to můžou?
Do háje, samozřejmě že můžou.
Jestli nechcete přijít o místo, dejte na mě.
Já se pokusím kolegy uklidnit.
S trochou štěstí to ustojíte.
Dobře.
Až to dají jinému soudci, chci si s ním porovnat informace.
To mi stačí.
To zprostředkujeme.
Chci vás nejmíň 100 km od Barcelony.
BARCELONSKÉ NÁMOŘNÍ CENTRUM
- Tak co? Paráda, ne? - Vždyť víš, že se mi líbí.
Pro tebe za 800.
Můžu nabídnout 500.
To není ani třetina její ceny.
Jo, ale víš sám, že lodě se rychle opotřebovávají.
Jsme kámoši, nebo ne?
I naše manželky se přátelí.
Jo, ale přátelství je jedna věc a obchody druhá.
To se nesmí míchat. Vždyť to víš. Sám jsi mě to učil.
Ty jsi zmetek.
Rád bych ti pomohl, ale…
víc než půl míče dát nemůžu.
Je to na tobě.
Počkej, nechoď. Proberme to ještě.
Nazdar, Jordi.
Jak je, Pepe?
- Dobrý, co ty? To už je let. - Dobrý.
- Jo? - Tys tu chyběl.
Můžu si vypůjčit svého zetě?
Jistě. Tak to promysli.
Jordi, o co jde?
Proč mi kruci nebereš telefon?
Co se děje?
Irene mi řekla o těch obrazech.
A že prodáváš loď.
Moc jsme ji nepoužívali.
Byl to dárek pro mou dceru
a ona rozhodne, kdy se prodá.
Pověz, k čemu potřebuješ prachy?
Mám problém. Velkej.
O jaké částce je řeč?
Milion. Cash.
To je moc.
Vždycky jsem dceři říkal, ať si na tebe dá pozor.
Nevím, do jakých sraček ses namočil,
ale doufám, že se to nedotkne mého vnuka.
Jordi, vyskytl se zádrhel, ale dám to do pořádku,
ať mi pomůžeš, nebo ne.
Víš líp než kdo jiný,
že byznys umí bejt vrtkavej.
Už ani slovo.
Tak dobrá.
Půjčím ti ty prachy.
Nemám je ale ve Španělsku.
Budeš muset do Andorry.
Néstor volá.
Zastav tady.
Co se děje?
Mluvil jsem s Francouzem.
Nevěděl, co Ariel a Lucía plánujou. Je na naší straně.
Řekli čtyřiadvacet hodin. Jde o život naší dcery!
- Já vím. Najdu poštu. - Jak? Kde? Hledáme ji už kolik dní.
Věř mi. Jsem blízko. Tvůj strýc nezametl všechny stopy.
Vždyť ani nevíme, jestli v tom měl prsty.
Rocío.
Zeptejte se Valleho.
Roc…
Hej!
Hej, stůj!
Tak zastav!
Hej!
- Co je? - Ten kluk mi ukradl kabelku.
- Stůj! - Strako!
Pusťte mě!
- Strako! - Tady budeš!
- Tak dost. Máš její kabelku? - Nemám, přísahám.
Ale máš. Vzal jsi mi ji v El Raval.
Jste blázen! Já to nebyl.
- Ale byl. - Strako, nezkoušej to na mě.
Snesu hodně, ale lež od kámoše ne.
Uvnitř byla SD karta. Máš ji?
Peníze i tašku si klidně nech. Potřebuju jen tu kartu.
- Počkej. Tolik povyku kvůli kartě? - Jo.
Jsou na ní data z tátova mobilu.
- Ten se rozbil, ne? - Ne.
Kdes tu kartu vzala?
Jedna z našich dělnic, Núria, je tajná. Vím to od Néstora.
Dala tu kartu mně, Joaquínově dceři, chápeš?
- Je na ní něco důležitýho. - Dobře.
Pojďme ji najít.
Pojď.
Tamhle je. Zeptám se.
- Vážně mu věříš? - Jo.
Nemá to lehký.
Jeho máma je feťačka. Straka se jenom snaží přežít.
Tak krade.
Ne víc než ostatní.
Věřím mu, protože ho znám a vím, že pro svoje lidi by se rozdal.
Promiň. Kdo jsem, že ho soudím?
Tak co?
Můj kámoš Valle si vzal prachy a kabelku prodal tamhle tý holce.
A obsah kabelky?
Nechutný.
To je ona!
Máš ji?
Jo.
Dobrá práce, Strako.
Šikovnej. Díky.
Zatím ahoj.
Co si od toho slibuješ?
Nevím. Asi něco, co objasní tu tátovu nehodu.
NAČÍTÁM SD KARTU
ZPRÁVY
Tohle je poslední přijatá zpráva.
JESTLI CHCEŠ CARSKOU POŠTU ZPÁTKY, PŘIJĎ NA JIŽNÍ MOLO. SÁM.
To je carská pošta.
Proto tam šel tak pozdě a sám.
Byla to past.
Přehraj to ještě jednou. Třeba nám něco ušlo.
Tady.
Co?
Vypadá to jako firemní logo.
Poznáváš ho?
Navil Cotrans.
Logistická firma. Občas s nimi spolupracujeme.
Jsou v sektoru 42.
Nazdar.
Tudy se tam nedostaneme.
Vezmem to okolo.
Pojď, Rocío.
Carská pošta.
Vidíš ji?
Byl to Miki.
Hajzl jeden.
Jdem.
Polož to.
Polož to!
Co chcete?
Polož tu bednu, kurva.
Oukej.
Co se děje?
Buď ho zatýkají, nebo okrádají.
Dělej!
- Polož ji. - Klid, už ji pokládám.
Zdá se, že netušíte, s kým si zahráváte.
Tak jo.
Nemám páru, kdo jste, a je mi to u prdele.
Vraťte se, odkud jste přišli, a zapomeneme na to.
Sklapni, ty debile, a koukej otevřít tu bednu.
- Dělej! - Dobře.
Dělej!
Zahoď to.
Klíče.
Jsem zvědavej.
Jak jste se o tom dozvěděli?
Klíče od dodávky.
Naval klíče. Dělej. Hned.
Uklidníme se.
Jo?
Tady jsou klíče, oukej?
Tady je máte.
Prosím.
Jé, promiň, kámo.
Sorry.
Střílej!
Poběž, nasedej.
Padáme odsud.
To si piš!
Krysa.
To ty. Sketo.
Vím to.
Byl jsi to ty, hajzle.
Já to vím.
To ty…
Já…
Je mrtvej?
Jo.
Co říkal?
Nevím. Nebylo mu rozumět.
Kdo byli ti dva?
Jedno je jistý, nebyli na Mikiho straně.
Miki?
Kde sakra jsi, že mi to nebereš?
Máš už carskou poštu?
Miki?
HOVOR UKONČEN
Ten parchant.
Za všechno může on.
Myslíš, že by toho byl schopen?
Ohrozit vlastní dceru?
Nevím. Že se pokusí zabít mého otce, jsem si taky nemyslela.
Pojďme odsud.
Rocío, musíme odsud.
Pojď.
To bude dobrý. Věř mi. Pojď.
Pojď.
PŘÍCHOZÍ HOVOR FRANCOUZ
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Důvod cesty?
Na pár dní na lyže.
Doklady, prosím.
Jistě.
Promiňte, myslel jsem, že je mám u sebe. Budou v kufru.
Můžu?
Prosím.
Jestli to nepoužiješ, radši…
- Výborně. - Fajn.
Do háje.
Kluci, honem. Aktivujte pátrací protokol.
Do lesa!
Kód 25, máme tu podezř…
PŘÍCHOZÍ HOVOR FRANCOUZ
Poznávací značka 477…
T'è muorto. 'E chi t'è muorto.
Pohyb.
- Jak to šlo, Álexi? - Skvěle.
Musíme máknout. Můžeš nám to uskladnit?
Žádný strach, princezno.
Dám ti ručník.
Rocío.
Proč jsi tehdy odešel?
Cítil jsem, že musím pryč.
Od vás. Pryč z přístavu.
Pryč od tebe.
Hledala jsem tě.
Byla jsem připravená kvůli tobě všechno opustit.
Tvoje místo bylo tady.
S tvojí rodinou.
S tvým tátou.
Sandra by si taky zasloužila být se svým otcem.
S tebou.
Pojďte!
Jdem na ně!
Schovej se pod postel a zůstaň tam, ať se stane cokoli.
Běž. Honem, schovej se!
Ne, Románe, prosím.
Jsem Joaquín Manchado.
Děkuju ti za to, cos pro nás udělal, Andrési. Bylo to klíčové.
Co jsme mu slíbili na oplátku?
Kšeft v Can Tunis.
Pro tuhle chvíli se dokonale hodí jeden Caesarův citát.
„Miluji zradu,
ale nenávidím zrádce.“
Dnes jsi zradil Salazarovi.
Zítra zradíš Manchadovi.
To nedopustím, Andrési.
Ne!
Ať žijou Manchadovi!
Ať žijou!
Ať žije Bezrukej!
Ať žije!
Ať žijou Manchadovi!
Ať žijou!
Ať žije Bezrukej!
Ať žije!
Všechno spálit.
Tati!
Víctore…
Tati, prober se!
Tati, prosím tě, pojď!
Překlad titulků: Alžběta Ambrožová